Кеннет ТЕЙЛОР

БЕЗЛІЧ ЦІКАВОГО ДЛЯ ДІТЕЙ ЦАРЯ

1. IСНУЄ ТIЛЬКИ ОДИН БОГ

У деяких країнах, де люди не читають Бiблiю i дуже мало знають про Бога, багато хто вiрить, що на свiтi є рiзнi боги. Дехто вiрить в iснування двох, iншi – чотирьох богiв. Є навiть народи, якi вiрять у iснування сотен i тисяч богiв. Декотрi думають, що сонце i мiсяць – це теж боги, тому вклоняються їм, а часом навiть i моляться їм, звертаючись до них зi своїми проханнями. Чи можуть сонце або мiсяць допомогти нам? Безумовно, нi! Адже їх самих утворив Бог, i тому вони не можуть бути богами. Ми повиннi молитися не створiнням Божим, а самому Боговi.

Чи слiд молитися ангелам? Чи можуть бути вони богами? Теж нi. Ангели – це живi iстоти. Деякi з них знаходяться зараз серед нас, хоча ми й неспроможнi бачити їх. Але молитися їм не можна! Ангели не боги, а служителi Божi. Бог створив їх. Вони люблять Бога i прислуговують Йому. Ангелiв так багато, що ми навiть уявити собi не можемо їхню чисельність.

Чи є на небi iншi боги, крiм того Бога, в Якого ми вiримо? Вiдповiдь на це запитання ви зможете дати самi, прочитавши наступний короткий приклад.

Якось пресвiтер захотів довідатися, чи знає Таня, що iснує тiльки один Бог. Вiн запитав її:

– Таню, скiльки богiв iснує на свiтi? Таня вiдповiла:

– Один.

– Звiдки ти знаєш це?

– Тому що на свiтi немає мiсця для iнших богiв, – вiдповiла дiвчинка. – Наш Бог наповнює все небо й усю землю.

Це дуже гарна вiдповiдь. Тому ми повиннi любити Бога бiльше, нiж усе те, що Вiн створив.

Для читання: Вихiд, 20:1-6.

Запитання:

1. Скiльки богiв iснує на свiтi?

2. Чи можуть сонце i мiсяць почути нас, якщо ми будемо молитися їм?

3. Чи слiд молитися ангелам? Чи можуть вони бути богами?

Молитва:

Дорогий наш Отець Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти – єдиний Богi що Ти наймогутнiший i найсильнiший за всi Твої створiння. Допоможи нам любити Тебе вiд щирого серця й служити лише Тобi єдиному. Ми просимо Тебе про це в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

2. КИМ Є БОГ?

Бог – це Особистiсть. Вiн живе на небi. Небо, про яке йдеться в Бiблiї, це не те небо, яке ми бачимо над головою, де пливуть хмари й лiтають птахи. Небо, де живе Бог, ми не можемо побачити. I коли говоримо: Бог знаходиться на небi, – ми не знаємо, де саме знаходиться це небо, але ми знаємо й вiримо, що це небо чудове, i кожен iз нас хотiв би потрапити туди. Якщо ми знаємо й любимо Бога, ми пiсля смертi туди потрапимо – до Бога та Його ангелів.

Чи знаєте ви, що Бог є Дух? Це означає, що Вiн – Особистiсть без тiла. Ти й я – ми маємо тiло, в якому живе дух. Але Богу тiло не потрiбно.

Вiн – найдивовижнiша Iстота на свiтi. Вiннiколине припускається помилок. Бог такий великий, що для Нього не iснує нiчого неможливого. Вiн спроможний учинити все, що забажає. Бог створив Всесвiт: небо й землю, траву й дерева, сонце, мiсяць i зiрки. Вiн створив ангелiв, i Вiн же створив тебе й мене. Все видиме й невидиме створено єдиним Богом. Вiн посилає грiм i блискавку, дощ i снiг.

Де знаходиться Бог? Ми вже чули, що Вiн знаходиться на небi. Але Бог знаходиться i тут, серед нас, i чує нас. Хiба це не дивно, що Бог може бути одночасно всюди? Вiн супроводжує людей на великих океанських лайнерах i водночас перебуває з мiсiонерами в далеких країнах. Ми здатнi знаходитись тiльки в одному мiсцi. Вiн може знаходитись усюди одночасно.

Особливо важливе для нас, що Бог нас любить i тому пiклується про нас. Та оскiльки й ми любимо Бога, ми не хочемо робити ті вчинки, якi б засмутили Його.

Для читання: Iсаї, 6:1-8.

Запитання:

1. Чи має Бог тiло?

2. Назви, будь ласка, хоча б два мiсця, де зараз знаходиться Бог?

3. Чи може Бог бачити в темрявi, вночi?

Молитва:

Великий наш Боже на небi! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти завжди пiклуєшся про нас. Амiнь.

3. ЗВIДКИ ПОХОДИТЬ БОГ?

Багато того, що ми чуємо про Бога, нам важко зрозумiти, наприклад, що Бог може водночас знаходитися всюди. Ми навiть не можемо собi таке уявити. I Бог не пояснив нам цього. Але одного дня, на небi, ми отримаємо вiдповiдь на всi нашi запитання. Звiдки походить Бог? Чи булив Нього батько й мати?

Нi, Богу не потрiбнi були нi батько, нi матiр. Вiн нiколи не народжувався й не був маленькою дитиною, що виросла на небi, тому що Бог був завжди. Вiн був завжди Великим. I досi Вiн анiтрохи не змiнився.

Бог iснував уже до твого народження i до народження твоїх батькiв; коли ще не було нi гiр, нi дерев, коли ще не росла трава i не було на землi звiрiв, Бог уже був. Вiн був i тодi, коли ще зовсiм нiчого не було. I Бог буде жити вiчно.

Ми теж будемо жити вiчно. Для цього ми й створенi Богом. Ми не завжди будемо жити на цiй землi. Наше тiло одного дня постарiшає, i нам доведеться залишити землю. Але якщо ми на цiй землi любили Бога, то ми зможемо потрапити до Нього на небо, щоб жити так вiки-вiчнi.

На землi чимало нерозумних людей: замiсть того, щоб любити Бога, вони люблять тiльки самих себе. Пiсля їхньої смертi Бог не матиме можливостi прийняти їх на небо. Вони потраплять у темне, моторошне мiсце, де їм вiчно доведеться жити в розлуцi з Богом. Оскiльки ми будемо жити вiчно, нам потрiбно спостерігати за тим, як ми живемо тут, на землi. Я розповiм вам iсторiю однiєї багатої людини, яка забула, що їй доведеться жити вiчно.

У багатiя був дуже гарний врожай.

Це його дуже тiшило, тому що вiн знав, що може дорого продати зерно й іще бiльше збагатитися на цьому.

«Чудово! – сказав вiн собi. – Тепер менi бiльше не треба працювати. Я отримаю стiльки грошей, що зможу купити собi все, що тільки забажаю!»

Коли ввечерi вiн уклався в лiжко, думки його весь час кружляли навколо багатства. Про те, аби частину грошей вiддати нужденним людям i хворим, вiн не думав. А потiм було вже запiзно, бо тiєї ж ночi багатiй помер. I тепер вiн мав постати перед Богом. Тут вiн згадав, що повинен був служити Боговi й своїм багатством допомагати бiдним та хворим. Однак було вже запiзно.

Я сподіваюся, що серед вас немає таких нерозумних, як цей багатiй!

Для читання: Євангелiє вiд Луки, 12:16-28.

Запитання:

1. Чи є в Бога день народження?

2. Чи iснував Бог, коли ще не було нi гiр, анi рослин?

3. З яких пiр iснує Бог?

4. Як довго ти будеш жити пiсля смертi?

Молитва:

Отець наш Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти даєш нам життя вiчне. Допоможи нам жити так, аби не засмучувати Тебе. Ми просимо про це в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

4. ЯК МИ МОЖЕМО ЗНАТИ, ЩО IСНУЄ БОГ, ЯКЩО МИ НЕСПРОМОЖНI БАЧИТИ ЙОГО?

Хто може побачити вiтер? Я не можу, ти, мабуть, теж. Але хоча ми не бачимо його, ми все ж таки знаємо, що вiтер буває. Ми вiдчуваємо його віяння i бачимо, як вiд нього гойдаються гілки дерев. Але самий вiтер нiхто нiколи не бачив.

I Бога ми не можемо бачити. Однак ми маємо знати, що Вiн дiйсно iснує. Ми пiзнаємо Його зі справ, якi Вiн чинить.

Чи можеш ти назвати кiлька речей, якi створив Бог i якi пiдтверджують Його iснування?

Вiзьмемо для прикладу зiрки, сонце й мiсяць. Гадаєш, вони самi впорядкувалися там, на небi? Ні, хтось повинен був розташувати їх там. Якщо ти бачиш дiм, ти ж не вважаєш, що вiн вирiс iз землi. Ти знаєш, що хтось побудував його. Коли ми бачимо безлiч зiрок на небi, ми також знаємо, що вони там не випадково. Хтось розмiстив їх там. Цей Хтось i є Бог.

Знаєш, чому ми не можемо бачити Бога? Бог такий прекрасний, що ми, побачивши Його, одразу б померли. Але одного разу Вiн вiзьме нас, якщо ми були слухнянi Йому, до Себе на небо. Там ми побачимо Бога в Його славi.

Хоча ми зараз i не бачимо Бога, ми можемо вiрити в Нього й любити Його. Бiблiя розповiдає нам про Бога, про Його любов i милiсть до нас, людей. Щоб любити Бога, Його не обов’язково бачити.

Якось мати сказала своїй доньцi, що вона повинна любити Бога. Дiвчинка запитала:

– Мамо, як я можу любити Бога, якщо я Його не бачу?

Через кiлька днiв листоноша принiс посилку вiд тітоньки, якуцядiвчинкащенiколинебачила. Дiвчинка обережно розгорнула папiр i побачила красиву книжку з малюнками. Довго вона милувалася нею, потiм побiгла до мами.

– Мамо, яка чудова книжка! Тітонька дуже добра!

– Але ж ти її нiколи не бачила!

– Це так, – вiдповiла дiвчинка, – але я вважаю, що вона дуже добра. Вона ж подарувала менi таку чудову книжку!

Так i ми можемо любити Бога, хоча й не бачили Його нiколи. Вiн обдарував нас такими прекрасними речами: дахом над головою, батьком i матір’ю i ще багато чим iншим. Тому ми повиннi любити Його й бути Йому вдячними, не дивлячись на те що ми Його поки що не можемо бачити.

Для читання: Буття, 1:14-28.

Запитання:

1. Чи можеш ти побачити вiтер? Звiдки ти знаєш, що вiн є?

2. Чи можеш ти бачити Бога? Звiдки ти знаєш, що Вiн є? Наведи кiлька прикладiв.

3. Чому ми ще не можемо бачити Бога?

4. Коли ми побачимо Його?

Молитва:

Дорогий Господь! Ми дякуємо Тобi за те, що завдяки Твоїм творiнням знаємо про Твоє iснування. Зiрки, сонце i мiсяць – все це свiдчить про Твою велич. Дякуємо Тобi, що одного разу ми побачимо Тебе таким, який Ти є. Амiнь.

5. БОГ ОТЕЦЬ, БОГ СИН I БОГ ДУХ СВЯТИЙ

Ми знаємо, що iснує тiльки один Бог. Тепер нам треба бути дуже пильними, бо те, про що пiде мова, важко пояснити. Ця тема – одна з найважливiших у Словi Божiм.

Наш Отець Небесний – Бог. Але чи знаєте ви, що й Iсус Христос – Бог? Також i Дух Святий є Богом. Але це не означає, що iснують троє Богів. Ми маємо одного триєдиного Бога.

Як же цi три Особистостi – Отець, Син i Святий Дух можуть бути єдиним Богом? Чи, можливо, Iсус – тiльки iнше iм’я вiчного Бога? Нi! Отець, Син i Святий Дух не просто рiзнi iмена одного й того самого Бога. В Бога iснує, так би мовити, розподiл обов’язкiв. Бог Отець i Бог Син створили небо й землю. Iсус говорить: «Я й Отець – Ми одне».

Iсус повернувся пiсля Свого воскресiння на небо, щоб зайняти мiсце поруч із Богом Батьком. До нас Вiн послав Духа Святого, Який також є Богом. Цей Дух Святий перебуває в серцях людей, якi увiрували в Iсуса Христа.

I все ж, iснує лише один Бог. Тепер спробуємо уявити собi, як три Особистостi можуть бути одним Богом. Подивiться на лист конюшини. Вiн має три пелюстки, а все ж це один лист. Чи вiзьмемо, наприклад, воду. Звичайно вона знаходиться в рiдкому станi. Але за умови сильного охолодження вона замерзає й перетворюється на кригу, а при сильному нагрiваннi – на пару. I все ж вода, крига й пара мають один i той самий склад. Наведенi приклади можуть трохи допомогти нам зрозумiти «триєднiсть» Божу, але повнiстю ми зрозумiємо все тiльки на небi.

Нам дуже важливо знати це, тому що багато хто не вiрить, що Iсус – це Бог. Якби Вiн не був Богом, Вiн би не мiг бути й нашим Спасителем.

Не засмучуйтесь, якщо ви не зможете повнiстю зрозумiти вчення про триєднiсть. Незважаючи на це, ви можете бути слухняними Боговi, виконуючи Його накази.

Для читання: Євангелiє вiд Марка, 1:9-11; Євангеліє від Iвана, 16:7-15.

Запитання:

1. Вклоняємося ми одному Боговi чи кiльком?

2. Наш Бог має три Особистостi. Чи можеш ти їх назвати?

Молитва:

Великий Боже, Отець наш Небесний! Ми неспроможнi повнiстю пiзнати Тебе у Твоїй величi. Але ми вдячнi Тобi за те, що Ти любиш нас. Допоможи нам ще бiльше любити й шанувати Тебе. Ми просимо про це в ім’я Iсуса Христа. Амiнь.

6. НАВIЩО БОГ СТВОРИВ ЛЮДИНУ?

Для чого Бог створив нас, i навiщо ми живемо? Бог створив нас для того, аби ми любили й шанували його. Вiн чекає вiд нас вдячностi, i Вiн хоче, щоб ми радiли, тому що маємо великого й милосердного Бога. Крiм того, Вiн жадає, аби ми замислились про Його велику любов до нас. Цю любов Вiн показав нам, коли послав у цей свiт Свого Сина Iсуса Христа, Який узяв на Себе покарання за нашi грiхи. Ми повиннi вiд щирого серця дякувати Боговi за те, що можемо бути Його дiтьми. I ще Вiн чекає вiд нас любовi до наших ближнiх. Бог возлюбив нас, а це надає нам сили любити iнших.

Розумiєте тепер, чому Бог створив людину? Вiн зробив усе для нас. Тепер ми можемо славити Його iм’я, любити Його й виконувати Його волю.

Чи любиш ти Його? Для цього Вiн дав тобi життя. Менi розповiли про одного чоловіка, який дуже любив Бога. Він із радiстю спiвав пiснi про Бога, тому що знав, що це подобається Йому. Деякі люди казали йому, що було б краще, якби він не спiвав, бо в нього вiдсутнiй голос. На це чоловік вiдповiв: «Отець мiй Небесний радiє з мого спiву, навiть якби я спiвав не краще вiд крука».

Якщо ми любимо Бога, це має бути видно й чутно.

Бог радiє з цього.

Для читання: Псалом 146.

Запитання:

1. Для чого створив нас Бог?

2. Бог створив нас, аби ми жили для Нього. Чи можемо ми жити тiльки для себе?

3. Як ви гадаєте, чи бажає Бог слухати наш спiв, навiть якщо ми не дуже добре спiваємо?

Молитва:

Отець наш Небесний, допоможи нам бути вдячними. Допоможи нам прославляти Тебе й жити для Твоєї слави! Ми просимо Тебе про це в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

7. ЩЕ БIЛЬШЕ ПРО ВЕЛИКОГО БОГА

Чи великi твої знання? Ти маєш уявлення про технiку, мистецтво, ти можеш читати й писати й таке iнше. Але твої батьки знають набагато бiльше за тебе. Людина вчиться все своє життя. I все ж таки залишається чимало такого, чого вона пiзнати не встигне.

Але є Дехто, Хто знає все – Бог. Вiн усе створив і все знає. Вiн навiть знає, про що ти зараз думаєш. Вiн знає, що вiдбувалось у далекому минулому, а також i те, що станеться в майбутньому. Вiд Бога неможливо щось приховати, тому що Вiн знаходиться всюди, знає все й нiчого не забуває. Бог знає також, любиш ти Його чи нi.

Бог спроможний вчинити все, що вважатиме за потрiбне. Для Нього не iснує нiчого неможливого. Бог може уздоровити хворого. Вiн може створити бурю й угамувати її. Великий Бог вiдпускає людям грiхи й дарує їм вiчне життя.

Ще одна властивiсть Бога дуже важлива для нас: Бог не змiнюється. Вiн завжди однаковий: вчора, сьогоднi й довiку. Нiколи Вiн не буде старий i сили нiколи не полишать Його. Можливо, в тебе є дiдусь i бабуся, якi вже постарiшали й заслабли. Люди змiнюються. За молодих рокiв вони мiцнi й здоровi, у похилому ж вiцi стають слабкими. Але Бог залишається довiчно таким, яким Вiн був завжди.

Бог любить нас. Тому нам не потрiбно пiклуватися про майбутнє й боятися його. Наш Бог чудовий i всемогутнiй.

Для читання: Псалом 8.

Запитання:

1. Назви кiлька речей, якi створив Бог.

2. Назви, будь ласка, щось, що знає тiльки Бог.

3. Чи може Бог постарiшати?

Молитва:

Наш дивний i вiчний Боже, Отець Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти – всемогутнiй. Також i за те, що Ти нiколи не змiнюєшся. Ми дуже вдячнi Тобi за Твою любов i просимо Тебе: допоможи нам жити так, щоб наше життя прославляло Тебе. Амiнь.

8. АНГЕЛИ

Ще до створення людини Бог створив iстот, яких Вiн поселив жити на небi. У Бiблiї цi iстоти названi ангелами. Ми не можемо бачити їх, чи говорити з ними. Але вони бачать нас. Деякi з них знаходяться поруч iз нами. Вони охороняють нас i допомагають нам. Це, безумовно, не означає, що з нами нiчого не може трапитись. Iнакше нам швидко спало б на думку, що ми можемо обiйтись i без Бога. Нiколи Бог не обiцяв нам безпечного життя, але Своїм ангелам Вiн дав доручення пiклуватися про Своїх дiтей.

Деякі ангели займають особливо важливе положення. Наприклад, у Святому Писаннi ми читаємо про ангела Гавриїла. Цей ангел – особливий посланець Божий. Коли пророк Данила кiлька днiв пiдряд молився Боговi, агнел з’явився до нього. Пiзнiше цей самий ангел з’явився й до Захарiї – батька Iвана Хрестителя. А Марiю ангел Гавриїл сповiстив про те, що вона обрана Богом стати матiр’ю Iсуса Христа.

Ми читаємо також i про архангела Михаїла. Вiн – один iз наймогутнiших ангелiв Божих.

У Вiфлеємi цiлий хор ангелiв сповiстив пастухам про народження Спасителя.

Ангели створенi Богом, як i ми, люди, тому ми не маємо права їм уклонятися. Може, ти вже думав якось, як добре бути ангелом. Але насправдi краще бути тим, ким ти є. Ангели – прислужники Божi. Ми – дiти Божi, i це так чудово! Ми повиннi радiти, що Бог урятував нас вiд вiчної загибелi. Вiн обiцяв узяти нас до Себе навiки.

Я розповiм вам iсторiю про одну молоду людину, яка бачила кiлькох ангелiв. Ця молода людина служила пророковi Єлiсею. Пророк отримав завдання вiд Бога: розповiдати людям про волю Божу. Це дуже сердило людей, бо вони й надалi хотiли жити в грiхах. Але пророк не давав їм спокою, i вони всiляко намагалися йому зашкодити. Тодi цар вирiшив покарати пророка. Щоб його заарештувати, вiн вирядив цiлу армiю до того мiста, де на той час знаходився пророк. І от рано-вранцi слуга пророка побачив, що все мiсто оточене військом. Тисячi воїнів прийшли, аби ув’язнити Єлисея! Слуга побiг до пророка, вигукуючи:

– Що нам робити? Ми оточенi воїнами, якi прийшли схопити тебе!

На що пророк вiдповiв:

– Не бiйся! Бог на нашому боцi. Навколо ангели, якi охороняють нас.

Єлисей почав молитися: «Господи, вiдкрий, будь ласка, очі моєму слузi, аби він побачив ангелiв, яких Ти прислав для нашої охорони». I Господь зробив так, що слуга побачив навкруги вогнянi колiсницi, надiсланi для їхньої охорони. Коли вiйсько пiдiйшло ближче, пророк Єлисей попросив Бога, аби Вiн на час заслiпив солдат i вони не змогли б їх знайти. I це прохання Бог виконав. Так пророк Єлисей зi слугою були врятовані вiд смертi.

Для читання: Дiї апостолiв, 12:5-17.

Запитання:

1. Що ми знаємо про ангелiв?

2. Як звати двох найважливiших ангелiв?

3. Чи може людина стати ангелом?

4. Що краще, на твiй погляд, бути ангелом чи дитям Божим?

Молитва:

Отець наш Небесний! Ти створив ангелiв, аби вони слугували Тобi. Ми дякуємо Тобi за те, що Твої ангели охороняють нас. Ми також дякуємо Тобi за те, що можемо бути Твоїми дiтьми. Амiнь.

9. ХТО ТАКИЙ САТАНА?

Сатану ми не можемо бачити, але вiн iснує й постiйно намагається чимось зашкодити нам, а також Боговi. Спочатку вiн був одним iз великих ангелiв Божих. Вiн був головним служителем Бога й виконував Його накази. Але одного разу вiн перестав любити Бога й слухатись Його. Що штовхнуло ангела до непокори й звiдки з’явилися в нього такi думки, ми не знаємо. Ангел почав заздрити Боговi й захотів стати рiвним Йому. Так сатана зробився ворогом Божим i з тих пiр усiляко намагається протидiяти Йому.

Але прийде час i Бог покарає Свого ворога. Iснує мiсце, яке зветься пеклом. Там сатана i всi, хто служить йому, будуть довiчно мучитись i страждати.

Деякі ангели перейшли на бiк сатани. Цих ангелів вiдступникiв Слово Боже називає демонами. Вони, як i сам сатана, – духи й знаходяться навколо нас. Але вони не можуть спричинити нам лиха, якщо ми любимо Iсуса й маємо Його в нашому серцi. Сатана й демони жахаються Iсуса Христа, тому що знають, що одного разу Вiн їх пошле у вогонь вiчний.

Сатана всіляко намагається схилити нас до зла. Тому будемо пам’ятати: хто слухається сатани, той грiшить! Ми повиннi уникати тих мiсць, де спокуси сатани особливо сильнi. Є люди (їх називають спiритами), якi розмовляють із ним. При цьому сатана удає, нiби то говорять померлi родичi спiритiв. Слово Боже категорично забороняє нам спiлкуватися з такими людьми. Сатана з усiма своїми прибiчниками – облудники. В одному селищi жив хлопчик, якого сатана особливо мучив. Хлопчик не знав Iсуса Христа. Якось його батько довiдався, що Iсус знаходиться неподалiк вiд їхнього селища. Вiн привiв свого сина до Нього й попросив вигнати цього злого духа iз серця хлопчика. Iсус виконав прохання й наказав сатанi залишити хлопчика i нiколи бiльше не повертатися. Проти Iсуса сатана безсилий, тому що Iсус Христос – Бог.

Для читання: Iсаї, 14:12-17; Євангелiє вiд Матвiя, 17:14-18.

Запитання:

1. Що таке пекло?

2. Хто такий сатана i ким вiн був ранiше?

3. Хто сильнiший: сатана чи Бог?

4. Яку мету переслiдує сатана?

Молитва:

Всемогутнiй Боже, Творець неба й землi! Ми дякуємо Тобi за те, що сатана не має влади над нами, тому що ми – Твої дiти. Ми дякуємо Тобi за те, що всi злi духи бояться нашого Спасителя Iсуса Христа. Допоможи нам залишитися вiрними Тобi до кiнця нашого життя. Про це ми просимо Тебе в iм’я Господа нашого Iсуса Христа. Амiнь.

10. СТВОРЕННЯ АДАМА ТА ЄВИ

Ми не знаємо, коли Бог утворив зiрки, землю, тварин i все iнше. Але знаєте, як Вiн учинив усе це?

ому не потрiбнi були для цього нiякi iнструменти. Бог створив усе за допомогою Свого Слова. Вiн наказав сонцю свiтити – i воно засвiтило. Бог також створив рiзних тварин, риб, птахiв, дерева, траву й квiти. Свiт, який створив Бог, був дуже красивий. Там не було шипiв i колючок, звiрi жили мирно, i нiхто нiкого не займав.

Пiсля всього Бог створив першу людину – Адама. У Бiблiї про цю подiю написано так: Бог узяв глину й вилiпив тiло людини, потiм Вiн вдихнув у тiло життя. Уявляєте, що вiдчув Адам, коли побачив цей прекрасний свiт! I все це Бог учинив для людини. Бог навiть розмовляв із людиною. Можливо, Адам запитав у Бога, яким чином Вiн утворив його, i Бог розповiв йому.

I ось настав день, коли Бог вирiшив створити ще одну людину: помiчницю Адамовi – Єву. Мабуть, вона була дуже щаслива з Адамом. У них не було поганих думок, i серця їхні були вiльні вiд усього злого. Бог любив їх, i вони любили Бога.

Бог створив людей i поставив їх над усiм творiнням. Створення людини та всього iншого – це диво. Але найбiльше диво – це те, що ми можемо розумом нашим пiзнати Бога i серцем нашим любити Його.

Для читання: Буття, 2:7-25.

Запитання:

1. Iз чого Бог створив Адама?

2. Яким чином Бог створив землю?

3. Чого ми можемо навчитися з iсторiї про створення людини?

Молитва:

Отець наш Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти створив небо й землю. Ми дякуємо Тобi за Твою любов i за Твою могутнiсть. Допоможи ще краще пiзнати Тебе й любити Тебе. Амiнь.

11. ЯК ГРIХ УВIЙШОВ У ЦЕЙ СВIТ

Сатана не корився Боговi, i тому вiн не мiг бiльше служити Йому. Сатану злостило, що Адам i Єва були щасливi й любили Бога. Тому вiн вирiшив схилити Адама та Єву до непокори. Вiн знав, якщо це йому вдасться, щастя людей скiнчиться. Тодi Бог повинен буде покарати їх i назавжди вигнати із раю.

Бог заборонив людям їсти плоди з одного дерева, яке росло посеред саду. Сатана прийшов до Єви i сказав, що Бог не покарає їх, навiть якщо вони й не послухаються Його. Вiн стверджував, що плоди з цього дерева дуже смачнi й хто їх скуштує, буде знати все. Це була жахлива неправда, але Єва повiрила сатанi. Вона зiрвала плід i з’їла його, i чоловiковi своєму дала, i він їв. I знаєте, що сталося? З тiєї самої митi, як Адам i Єва покуштували забороненого плоду, вони почали вмирати. Хоча вони й жили пiсля цього ще певний час, проте життя їхнє не було бiльше щасливим, із кожним днем вони слабшали й ставали дедалі сумнішими. Бог вигнав їх із прекрасного саду й заборонив їм повертатися. Тепер усюди почали рости рiзнi колючки й бур’ян, тож Адамовi дуже важко стало обробляти землю. I все це сталося внаслiдок непокiрливостi Богові. А згодом це призвело до того, що й їхнi дiти та онуки теж стали свавiльними. Ми всi стали непокiрливими Боговi. Уявiть собi, як добре було б, якби нiхто в усьому свiтi не коїв бiльше нiчого лихого. Не було б нi злодiїв, нi вбивць, нi вiйн. Усі були б увічливими й допомагали одне одному.

Але того дня сталося найстрашнiше в iсторiї людства: люди повстали супроти свого Творця. Цю непокiрливiсть Бiблiя називає грiхом. Адам i Єва плекали надiю, що з ними нiчого не станеться, якщо вони покуштують заборонених плодiв. Сатана ж, навпаки, домагався їхнього падiння. Вiн увесь час намагається обманути людей i хоче, аби ми не слухали Бога. Вiн говорить, що коли ми не будемо слухати Бога i коритись Йому, тодi ми будемо щасливими. Але це неправда. Бог покарає за непокiрливiсть. Адам i Єва переконалися в цьому, але, на превеликий жаль, запiзно.

Для читання: Буття, 3:1-19.

Запитання:

1. Чи любить сатана Бога?

2. Чи хоче вiн, щоб ти любив Бога?

3. Що сказав сатана Євi?

4. Що сталося з Адамом i Євою пiсля того, як вони скуштували забороненого плоду?

Молитва:

Отець наш Небесний! Ми дуже шкодуємо, що так часто буваємо неслухняні Тобi. Допоможи нам бути слухняними й покiрливими Тобi. Допоможи нам також не вiрити сатанi. Ми просимо Тебе в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

12. В ПЛАНI У БОГА – ПОСЛАТИ СПАСИТЕЛЯ

Ми чули вже про той сумний день, коли Адам i Єва зiгрiшили. Вони послухали свого ворога, сатану, i це зробило їх глибоко нещасними.

Проте люблячий Бог не хотів, аби серця людей залишилися злими. Він покарав перших людей за їхній гріх, але все ж Він продовжував любити їх. Бог любить i тебе, не дивлячись на те що ти часто засмучуєш Його своїми поганими вчинками.

I Бог вирiшив врятувати тебе й мене вiд покарання. Вiн вирiшив узяти цю кару на Себе й послати Сина Свого Iсуса Христа до нас на землю. Тут, на землi, Iсус мав понести покарання за всi грiхи всiх людей.

Ось чому Iсус народився малою Дитиною у Вiфлеємi. Вiн рiс, як усi iншi дiти, тiльки Вiн нiколи не грiшив i не робив нiчого поганого. Бог покарав Свого Сина за твої й за мої гріхи. Лихі люди схопили Iсуса й прибили Його до хреста, на якому Вiн помер за всiх нас. Ми не можемо навіть уявити, яких страждань зазнав Iсус. Вiн добровiльно страждав за нас. I саме в цьому й полягає Його любов до нас. Якось одну людину заарештували за крадiжку й привели до суду. На превеликий подив суддi, пiдсудний виявився його колишнiм товаришем. Але суддя повинен бути справедливим, тому вiн не мiг просто вiдпустити цього злочинця лише тому, що той був колись його товаришем. I вiн винiс вирок: повернути вкраденi грошi й вiдсидiти мiсяць у в’язницi.

– Але в мене вже немає цих грошей! – вигукнув злодiй.

I тут суддя зробив щось нечуване.

– Гаразд, – сказав вiн. – Я вiдшкодую твiй борг. I вiн сплатив його.

– А тепер, – вiв далi суддя, – я пiду замiсть тебе у в’язницю. Ти ж вертайся додому, до своєї родини.

I суддя цiлий мiсяць просидiв у в’язницi, а злодiй був звiльнений i пiшов додому.

Таким чином повiвся з нами Бог. За нашi грiхи ми повиннi були понести покарання. Цим покаранням є довiчна загибель– довiчна розлука з Богом. Але замiсть нас Iсус узяв наше покарання на Себе й помер за нашi грiхи, аби ми мали життя вiчне.

Я гадаю, що ми нiколи не зможемо в достатнiй мiрi вiддячити Йому за таку велику любов. А як ти вважаєш?

Для читання: Євангелiє вiд Луки, 22:39-46; 23:27-38.

Запитання:

1. Як сильно Бог любить тебе?

2. Яка твоя любов до Бога?

3. Яким чином ти можеш виявити свою любов до Бога?

Молитва:

Наш Небесний Отець! Ми знаємо, що наш Господь Iсус Христос так нас любить, що помер за нас на хрестi. Допоможи нам, будь ласка, щоб i ми любили Iсуса всiм серцем. Ми хотiли б вiддати на службу Тобi все наше життя й належати тiльки Тобi. Амiнь.

13. НАШ ДОБРИЙ ПАСТИР

Чи знаєш ти, що робить Iсус на небесах? Вiн заступається за всiх, хто вiрою прийняв Його в своє серце. Коли сатана приходить до Бога i розповiдає Йому про нашi провини, Iсус говорить: «Я помер за них на хрестi». Вiн посилає нам Свого Духа Святого, аби Вiн указував нам на нашi помилки й ми могли виправитися.

Iсус – наш добрий Пастир. Вiн допомагає нам жити так, як це належить дiтям Божим.

Однак неможна забувати про те, що Iсус любить не тiльки нас, Вiн любить усiх людей, навiть тих, хто нiчого не хоче знати про Нього. Нам Вiн допомагає розповiдати iншим людям про Бога. Вiн хоче, аби ми всюди розповiдали, що Iсус Христос помер за них. Вiн посилає Своїх дiтей у рiзнi мiсця, аби вони мали змогу зустрiчатися з iншими людьми i провiщати Слово Боже. Таким чином багато людей чують радiсну звiстку про спасiння.

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 8:35-39.

Запитання:

1. Що робить Iсус для нас на небi?

2. У чому полягає любов Iсуса до нас?

3. Про що ми повиннi розповiдати усiм людям?

Молитва:

Отець наш Небесний, ми дякуємо Тобi за Твою велику любов i за те, що нiхто не може вихопити нас iз Твоєї руки. Допоможи нам любити Тебе й виконувати волю Твою. Дай нам силу та здiбнiсть розповідати iншим людям про Спасителя. Ми просимо Тебе про це в iм’я Iсуса Христа, Господа нашого. Амiнь.

14. ЩО СТАНЕТЬСЯ, ЯКЩО МИ ПОПРОСИМО IСУСА СТАТИ НАШИМ ОСОБИСТИМ СПАСИТЕЛЕМ

Бог одвiчний. У Нього немає нi початку, анi кiнця. Був час, коли ще не iснувало нi людей, нi нашої землi.

Бог не тільки одвiчний, але й всезнаючий. Вiн уже у вiчностi знав, що ти народишся, i Вiн уже тодi любив тебе.

Але Бог знав також i про твої грiхи, якi ти скоїш одного дня. Це засмучувало Його. Вiн знав, що Йому доведеться покарати тебе за твої грiхи. Але Бог не хотiв тебе карати, i тому Вiн вирiшив узяти твоє покарання на Себе. Iсус Христос залишив Свою Батькiвську оселю на небесах i прийшов на цю землю, аби понести покарання за мене й за тебе. Це сталося 2000 рокiв тому. Iсус умер за всiх людей. Тепер ти можеш попросити Його стати твоїм особистим Спасителем.

Можливо, ти ще не знаєш, як це зробити? Це зовсiм не важко. Iсус уже заздалегiдь знає, що ми бажаємо звiльнитися вiд наших грiхiв. I все ж Вiн хоче, аби ми звернулися до Нього в молитвi й сказали Йому про наше бажання. Наприклад так: «Дорогий Iсусе, я скоїв багато поганого в своєму життi й тим самим засмутив Тебе. Прости менi! Ти прийшов на цю землю й понiс покарання за мої грiхи, Ти вiддав за мене Своє життя. Ти помер за мене на хрестi, аби я отримав вiчне життя. Я дякую Тобi за те, що Ти такий добрий до мене.

Я сам нiколи б не змiг допомогти собi, але Ти дав менi вiчне спасiння. Дякую Тобi. Амiнь».

Звичайно, тобі не обов’язково повторювати точно цi слова. Ти можеш молитися й своїми словами.

Iсус радiє, коли ми просимо Його простити нашi грiхи. Можливо, ти вже звернувся до Нього з цим проханням? Якщо нi, то можеш зробити це просто зараз. Господь чекає, аби ти навернувся до Нього.

Для читання: Євангелiє вiд Iвана, 3:1-18.

Запитання:

1. Хто був покараний за твої грiхи?

2. Що нам потрiбно зробити, аби Iсус став нашим Спасителем?

Молитва:

Люблячий Iсусе! Я знаю, що нiяк не можу заслужити вiчне життя. Я дякую Тобi за те, що Ти даруєш менi спасiння. Також дякую Тобi за те, що я вiчно буду з Тобою на небi. Амiнь.

15. ЧОМУ IСУС ВРЯТУВАВ МЕНЕ?

В однієї людини був собака. Господар дбав про нього, годував його, i вони завжди були разом. Одного разу ця людина й вiрний пес подорожували на кораблi.

I сталося, що пес якимось чином упав за борт. Хазяїн собаки побiг до капiтана, вигукуючи:

– Мiй собака! Мiй улюблений собака за бортом!

Швидше зупинiть корабель! Вiн же потоне!

Капiтан тiльки засмiявся:

– Ми ж не можемо зупинятися через якогось собаку...

– А якщо людина впала б за борт, ви зупинили б корабель?

– Звичайно, – вiдповiв капiтан.

Тодi хазяїн собаки, вибiгши на палубу, стрибнув у воду. Корабель довелося зупинити, аби врятувати його. Обоє, людина й собака, були врятованi.

Iсус любить нас набагато бiльше, анiж цей чоловік свого собаку. Iсус «кинувся у море» грiха, де ми потопали, i врятував нас.

Усi ангели, також i сатана зi своїми служниками, бачать, яка прекрасна любов Божа. Вона дає нам новi серця, якi люблять Iсуса Христа. Всi ангели на небi дякують Боговi за те, що Вiн учинив для нас. Вони радiють, що й ти любиш Iсуса.

Шкода тiльки, що ми все ще не такi, якими Господь хотiв би нас бачити. Ми все ще коїмо багато поганого. Бог же бачить нас зараз уже такими, якими ми будемо пiсля нашого воскресiння з мертвих. Своєю смертю на хрестi Iсус Христос викупив нас. Ми повиннi лише вiрити в нашого Спасителя.

Для читання: Євангелiє вiд Луки, 15:3-7, 11-24.

Запитання:

1. Чи можуть грiшники самотужки стати дiтьми Божими?

2. Хто може зробити нас дiтьми Божими?

3. Як можна стати дитиною Божою?

Молитва:

Я дякую Тобi, Iсусе, що Ти помер за мене й за мої грiхи. Амiнь.

16. ЧИ ВРЯТУЄ МЕНЕ IСУС, ЯКЩО Я НАМАГАТИМУСЬ БУТИ ГАРНИМ?

Чи знаєте ви, що ми нiколи не зможемо бути достатньо гарними, аби сподобатися Боговi? Деякi дiти думають: «Якщо я намагатимусь бути завжди слухняним, не буду сваритися й битися з iншими дiтьми, не буду кривдити слабких – я потраплю на небо».

Але це все не так. Власними зусиллями нiхто до раю не потрапить. Справа в тiм, що ми знову й знов говоримо й робимо те, що засмучує нашого Господа. Мабуть, у кожного з нас, не дивлячись на всi нашi зусилля, протягом дня вихопиться хоч одне погане слово чи промайне погана думка. Це свiдчить про те, що в нашому серцi ще багато злого.

Якби нам навiть вдалося в майбутньому завжди чинити правильно – наша минула провина все ще залишалася б. Як же нам звiльнитися вiд неї? Iнше запитання: скiльки грiхiв повинна скоїти людина, аби заслужити на Боже покарання? Десять чи сто? Нi, достатньо одного єдиного грiха.

Крiм того, першi люди – Адам i Єва – зiгрiшили в Едемському саду, не послухавшись Бога. З тих пiр усi люди – грiшники. Тому вже маленькi дiти часто не слухають батькiв, сваряться і навiть б’ються.

Як би ми не намагалися, що б ми не робили, своїми вчинками й ділами ми раю заслужити не можемо. Бог справедливий, тому Вiн має карати людину за її грiхи.

Але Бог любить людей. Тому Вiн замiсть нас покарав Свого Однородженого Сина, поклавши всi нашi грiхи на Нього. Iсус Христос помер за твої та мої грiхи. Вiн понiс наше покарання. Уявляєш, Iсус любить тебе так сильно, що погодився вiддати за тебе Своє життя!

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 3:10-18, 23.

Запитання:

1. Чи траплялося тобi чинити погано? Наведи один чи два приклади.

2. Скiльки разiв треба зiгрiшити, щоб не потрапити до раю?

3. Що ти можеш зробити, щоб бути врятованим?

Молитва:

Дорогий наш Отець Небесний! Ми всi зiгрiшили перед Тобою. Але Ти послав Свого Сина на смерть за нашi грiхи. Вiд щирого серця дякуємо Тобi за те, що Ти приготував нам мiсце в раю. Амiнь.

17. ДIТИ ЦАРЯ

Iнодi ми промовляємо: християнин – це дитя Боже. Чи означає це, що ми вже не дiти наших батькiв? Нi! Бог дав нам батькiв, аби вони пiклувалися про нас i любили нас. Але Бог пiклується про нас іще бiльше, тому що Вiн любить нас набагато бiльше.

Якщо ми любимо Його Сина та увiруємо в Нього, Бог прийме нас до Своєї родини й зробить нас Своїми дiтьми. Хiба це не чудово?

Чому й навiщо Бог робить нас Своїми дiтьми? Чому Вiн бажає мати дiтей, якi ранiше жили в грiхах? Для нас це залишиться загадкою; але Слово Боже говорить, що Бог не соромиться називати нас Своїми дiтьми. Вiн нiколи не вiдштовхне нас. Господь любить нас i тодi, коли ми буваємо неслухняними. У Нього немає улюбленцiв, яких би Вiн пестив бiльше за iнших. Якщо Вiн iнодi й карає нас за Своєю справедливiстю, однак Вiн любить нас, тому що ми – Його дiти.

У Священному Писаннi говориться, що Iсус не соромився називати нас Своїми братами й сестрами. Тому Вiн i вмер, аби зробити нас Своїми братами, членами великої родини Божої. I тепер Iсус дiлиться знамивсiм, що Вiн отримав вiд Свого Отця Небесного. Iсус дає нам вiчне життя. Одного разу Вiн вiзьме нас на небо й дасть нам усю повноту Своєї радостi. Грiха бiльше не буде.

Ми – дiти Царя, тому що Бог прийняв нас до Своєї родини. Вiн обдарував нас чудовими талантами, i, коли прийде час, ми зустрiнемося з Ним у вiчностi.

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 8:14-17.

Запитання:

1. Чи хоче Бог прийняти нас до Своєї родини через те, що ми такi гарнi?

2. Чи любить нас Бог навiть тодi, коли ми чинимо погано?

3. Як Бог карає нашу неслухнянiсть? Чи любить Вiн нас у такому випадку?

4. Якщо Бог – наш Батько, ким тодi доводиться нам Його Син – Iсус Христос?

Молитва:

Дорогий наш Господь! Ми радi, що Ти зробив нас Своїми дiтьми. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти так добре ставишся до нас. Ми також дякуємо Тобi за Твого Сина Iсуса Христа. Амiнь.

18. ДЕ БУВ IСУС ДО СВОГО НАРОДЖЕННЯ?

У свято Рiздва Христового ми спiваємо й розповiдаємо про народження Iсуса Христа. Радiстю наповнюються нашi серця, коли ми слухаємо про те, як ангели сповiстили пастухам цю чудову звiстку.

Але чи знав ти, що Iсус Христос жив уже задовго до Свого народження? Вiн знаходився на небi у Свого Отця Небесного. Iсус завжди був у Бога на небесах, адже Вiн Сам є Бог.

СпочаткуБогутворивВсесвiт.Потiмстворивперших людей, Адама та Єву. Але Адам i Єва були непокiрливi Боговi. А непокора завжди приводить до покарання. Iсус не хотiв, щоб ми були покаранi, тому Вiн вирiшив прийти на землю й узяти покарання за всi нашi грiхи на Себе.

I, нарештi, прийшов той день, коли Iсус народився на землi. Чи можеш ти уявити, як сильно Iсус любив нас, що погодився народитися Дитиною та жити серед людей?

Тому ти можеш бути певен: Iсус любив тебе вже тодi, коли тебе ще не було на свiтi. Вiн любить тебе й зараз. Iсус буде любити тебе й тодi, коли ти помреш. Якщо ж ти будеш вiд щирого серця служити Iсусовi, ти зможеш вiчно знаходитись у Нього на небi.

Для читання: Євангелiє вiд Iвана, 14:1-12.

Запитання:

1. Чи знаєш ти, скiльки рокiв тому народився Iсус?

2. Де був Iсус, до того як народитися?

3. Чому Iсус залишив небо й прийшов на цю землю?

4. Як ти вважаєш, чи любить тебе Iсус?

5. Чи любиш ти Iсуса?

Молитва:

Любий Iсусе! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти прийшов на цю землю. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти помер за всiх нас. Допоможи нам жити для Твоєї слави. Амiнь.

19. ЧИМ ВIДРIЗНЯЄТЬСЯ IСУС-ДИТЯ ВIД IНШИХ ДIТЕЙ?

Чи знаєш ти, що народження Iсуса було дуже дивним i утаємниченим? Матiр’ю Iсуса була Марiя,а її чоловiк, Йосип, не був Йому батьком, бо Батько в Iсуса – не звичайна людина, а Бог.Чому ж так важливо, що Батьком Iсуса був Сам Бог? Що було б, якби батьком Iсуса був Йосип? Якби не Бог був Батьком Iсуса, тоді Iсус був би такою ж людиною, як i ми з тобою. Тодi Iсус мав би таке ж зiпсоване серце, як i решта людей. А вiдтак Вiн не змiг би померти за нашi грiхи, тому що Його обтяжували б власнi грiхи, за якi Вiн i мав би помирати. Але Iсус помер не за Свої грiхи, їх у Нього взагалi не було.

У народженнi Iсуса було багато дивовижного. Оскiльки в Нього не було земного батька, ми говоримо, що Iсус народився вiд дiви Марiї. Крiм Нього, нiхто бiльше не народжувався таким дивним чином. Усi iншi дiти мали чи мають земного батька. Iсус же не мав такої потреби, тому що Сам Бог був Його Отцем. Якось один чоловік спостерігав за мурашками. Йдучи за ними, він прийшов до великого мурашника. Там жили тисячi мурашок. Чоловік цей подумав: «Що б я зробив, якби захотiв поговорити з мурашками? Я мiг би кричати, але вони не зрозумiли б мене. Я мiг би написати їм листа, але вони не змогли б прочитати його». I вiн дiйшов висновку: «Якщо я хочу, аби цi мурашки зрозумiли мене, менi самому треба стати мурашкою».

Потiм цей чоловік подумав: «Точнiсiнькотакучинив Бог. Вiн вирiшив не тiльки дивитись на нас, людей, з висоти. Вiн вирiшив стати одним iз нас. У такий спосіб Вiн змiг пояснити нам Свою любов. Тому Iсус народився маленькою Дитиною i став Людиною. Так Вiн змiг розповiсти людям про любов Бога, i так Вiн змiг довести цю любов. Для цього Вiн помер за всiх нас».

Для читання: Євангелiє вiд Матвiя, 1:18-25.

Запитання:

1. Хто був матiр’ю Iсуса?

2. Хто Батько Iсуса?

3. Ким був Йосип?

4. Що було б iз нами, якби батьком Iсуса був Йосип?

Молитва:

Дорогий Отець наш Небесний! Як це чудово, що Iсус– Твiй Син! Ми дякуємо Тобi за те, щов Нього не було грiхiв i Вiн помер за нашi грiхи. Ми також дякуємо Тобi за те, що Ти приймаєш нас i робиш нас Своїми дiтьми. Амiнь.

20. ЧУДЕСА, ВЧИНЕНI IСУСОМ

Напевно, i ти чув про деякi чудеса, якi вчинив Iсус на цiй землi. Наприклад, одного разу Iсус перепливав у човнi велике озеро. Раптом налетiв сильний вiтер. Учнi дуже злякалися, а Iсус спокiйно спав. Вони заходилися будити свого Вчителя, промовляючи: «Невже Ти не бачиш, що човен потопає i ми всi гинемо? Чому Ти не допоможеш нам?» Iсуса дуже засмутило маловiр’я учнiв. I все ж Вiн наказав вiтровi та хвилям ущухнути. Буря враз припинилася.

Iншим разом Iсус учинив ще більше диво. Його друг Лазар тяжко захворiв i помер. Рiднi поховали його. Пройшло вже чотири днi, як його було поховано. Iсусовi стало шкода сестер Лазаря – це був єдиний їхнiй брат. Пiдiйшовши до могили, Iсус гучним голосом покликав Лазаря. I от з могили виходить живий Лазар! Iсус його воскресив iз мертвих!

А ось ще одне диво. Одного разу коло Iсуса зiбралося бiльше як п’ять тисяч людей. Цiлий день вони слухали проповiдь Iсуса. Надвечiр усi зголоднiли, але в них не було можливостi купити хлiба. Один хлопчик мав при собi п’ять хлiбин i двi рибки. Iсус помолився й попросив учнiв роздати все присутнiм. Люди були нагодованi, ще й залишилося.

Одного разу Iсус воскресив iз мертвих маленьку дiвчинку. Уявляєш, як зрадiли її батьки?!

Iсус учинив ще багато чудес. Люди ж неспроможнi зробити це. Дива може чинити тiльки Бог. Жоден лiкарне може за одну мить вилiкувати хворого. Всi дива, якi вчинив Iсус, доводять, що Вiн – Син Божий.

Пiсля того як Iсус вознiсся на небо, Вiн дав Своїм учням силу творити чудеса в iм’я Його. Тому й апостол Петро змiг зцiлити паралiзованого, наказавши йому в iм’я Iсуса встати на ноги й ходити.

Пiзнiше саме цього апостола Петра кинули до в’язницi за те, що вiн розповiдав людям про Iсуса. Вночi Бог послав Свого ангела, i той звiльнив Петра від ланцюгів i вивiвйогозв’язницi. Це було велике диво. Чимало людей не хочуть вiрити у чудеса Iсуса. Вони кажуть, що нiяких чудесне було, це лише меткі витівки фокусника. Але Iсус не фокусник, Вiн – Бог. Тому Вiн може навiть мертвим подарувати нове життя. Можливо, ти запитаєш: «А чи трапляються й сьогоднi такi чудеса?» Звичайно! Iсус обіцяв це у Своєму Словi. Iнодi лiкарi вже не можуть допомогти хворому, а по молитвi вiруючих Iсус зцiлює хворих. Звичайно, Вiн може допомогти й через лiкарiв. Власне, завжди, коли ми молимося Боговi, ми очiкуємо вiд Нього дива. Ми чекаємо, що Вiн зробить те, що ми самi зробити не можемо. Чи завжди Бог чинить чудо, якщо ми просимо Його про це? Нi. Iнодi Вiн вважає за краще не давати нам те, про що ми просимо Його. Вiн дає нам те, що є справді важливим для нас. Тому ми можемо спокiйно покластися на Нього.

Для читання: Євангелiє вiд Марка, 6:32-44.

Запитання:

1. Що таке чудо?

2. Розкажи про одне з чудес Iсуса Христа.

3. Хто такий фокусник? Чи може вiн справді чинити чудеса?

4. Розкажи про яке-небудь чудо в твоєму житті, яке вчинив Бог пiсля твоєї молитви.

Молитва:

Любий наш Господь! Ми дякуємо Тобi за всi чудеса, якi Ти вчинив, коли був на цiй землi. Ми дякуємо Тобi також за те, що Ти й сьогоднi чуєш нашi молитви й чиниш чудовi справи. Допоможи нам, коли ми молимося, непохитно вiрити в Твою допомогу! Амiнь.

21. СМЕРТЬ IСУСА ХРИСТА

Тепер ми поговоримо про найстрашнiшу, але й найважливiшу подiю в нашiй iсторiї.

Пам’ятаєш, як першi люди, Адам i Єва, покуштували вiд забороненого плоду? Тодi грiх уперше оселився в серцi людини. Люди зробилися непокірливими Боговi. Вiдтепер їм довелося важко працювати, аби прохарчуватися, вони почали боятися хвороб i смертi. Звiрi зробилися їхнiми ворогами. I все через те, що Адам i Єва зiгрiшили перед Богом. Однак сталося ще щось, набагато жахливiше: Бог сказав їм, що вiдтепер вони повиннi жити осторонь вiд Нього.

Але не забувай, що Бог любив Адама та Єву так само, як мене чи тебе. Ти й я зiгрiшили й заслужили на таке ж саме покарання, як i першi люди. Але Бог любить нас, тому Вiн вирiшив замiсть нас покарати Свого Сина Iсуса Христа.

Нiхто з нас не змiг би вмерти за грiхи iнших людей, тому що ми самi грiшники. I ми повиннi нести покарання за свої грiхи. Але Iсус, Син Божий, був без грiха, i тому тiльки Вiн один мiг померти за грiхи iнших людей, за мої й твої.

Люди, якi ненавидiли Iсуса, прибили Його цвяхами до хреста. Там Вiн i помер. Страшенний бiль довелося зносити нашому Господу, коли римськi солдати пробивали Його руки й ноги великими цвяхами. Але що пережив Iсус на хрестi, коли Бог Отець уперше залишив Його на деякий час? Iсус залишився один. Iсус добровiльно пiшов на смерть, заради тебе й мене, нiхто Його не примушував. Вiн хотiв, аби ми з тобою уникли покарання за нашi беззаконня.

Тепер Бог може пробачити твої грiхи. Кожний, хто навернеться до Iсуса Христа, отримає вiд Бога прощення грiхiв i вiчне життя. Чи дякував ти вже за це Iсусовi Христу?

Для читання: Iсаї, 53:1-12.

Запитання:

1. Що сталося з Адамом i Євою пiсля того, як вони не послухалися Бога? Якби не було грiха в цьому свiтi, чи були б тодi розбiжностi мiж людьми?

2. Чи можемо ми взяти на себе покарання за грiхи iнших людей, яких ми дуже любимо?

3. Чому це неможливо?

Молитва:

Дорогий Отець наш Небесний! Ми бачимо, що вже й дiти мають потребу в Спасителi, тому що й вони часто бувають неслухняними. Ми дякуємо Тобi, Iсусе, за те, що Ти вмер за нас. Допоможи нам любити Тебе вiд щирого серця. Дай нам мiцну вiру й допоможи бути слухняними Тобi. Ми просимо про це в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

22. ВОСКРЕСIННЯ IСУСА

Петро, Якiв, Iван та iншi учнi були дуже засмученi смертю Iсуса. Вони сподівалися, що Вiн стане Царем Iзраїлю. Адже Вiн зробив стiльки доброго людям i вчинив так багато чудес. Тому вони були здивованi, що Iсус взагалi не опирався, коли Його прибивали до великого дерев’яного хреста. В їхнi серця закралися сумнiви: може, Христос не був Сином Божим? Можливо, Вiн просто був гарною людиною?

Три днi учнi Христа блукали мiстом. За три роки вони так звикли до Iсуса, що вже не знали, як жити без Нього. У перший день тижня, тепер ми називаємо його недiлею, дехто з учнiв пiшов до печери, де був похований Iсус. Пiдiйшовши, учнi здивувалися: могила була порожня. Там, куди було покладено померлого Iсуса, тепер нiкого не було. Невже Його хтось вкрав або Його перепоховали в iншому мiсцi? Так учнi розмiрковували мiж собою, як раптом перед ними постали два ангели й сказали, що Iсус воскрес iз мертвих, Бог оживив Його. Скоро Вiн прийде до Них i буде говорити з ними. Учням це здалося неймовiрним. Але незабаром Iсус дiйсно постав перед Своїми учнями. На вигляд Вiн був такий самий, як i ранiше. Але тiло Його було перетвореним. Тепер навiть товстi стiни не були для Нього перешкодою. Вiн мiг з’являтися в кiмнатi при замкнених дверях. Так же швидко Вiн мiг зникнути з примiщення.

Бог обiцяв Своїм дiтям, що воскресить їх iз мертвих. Можливо, ти запитаєш: «Невже це можливо?» Боговi можливо все. Якщо Вiн воскресив Iсуса, Вiн також може воскресити й усiх Його учнiв. Вiруючим в Iсуса Христа Бог дає вiчне життя.

Багато людей запитує: «Звiдки ви знаєте, що Iсус дійсно воскрес iз мертвих?» Це видно з поведінки учнiв. Коли Iсус помер, вони були дуже засмученi. Тепер же, коли побачили Його живим, вони стали зовсiм iншими: радiсними й смiливими. Багатьох iз них пiзнiше стратили, бо вони всюди розповiдали, що Iсус воскрес iз мертвих. Якби це було неправдою, вони не вiддали б за це свого життя.

Через три днi пiсля смертi Iсуса двоє учнiв Його йшли з Єрусалима в сусiднє селище. Дорогою вони розмовляли про Iсуса та Його смерть. Чому Вiн помер? Адже вони плекали надiю, що Iсус буде жити вiчно й стане їхнiм Царем. Пiд час розмови до них приєднався подорожнiй. Вiн зацiкавився їхньою розмовою i запитав, чому вони такi засмученi. Пiсля того як вони пояснили причину, Вiн запитав у них: «Невже ви не знаєте, що в Словi Божому сказано, що Христос має багато страждати, а потiм померти. Адже Вiн Сам передрiкав Свою смерть». I розпочавши вiд старозаповiтних пророцтв, Вiн пояснив їм, що смерть Iсуса не випадкова. Бог на те й послав Свого Сина на землю, аби Той помер за грiхи всього людства. Якби Христос не вмер на хрестi, нiхто не мiг би отримати прощення грiхiв.

Розмовляючи, вони прийшли до селища. Учнi запросили Незнайомця до господи, прохаючи Його, аби Вiн залишився в них, бо було вже пiзно. Незнайомець погодився. Коли сіли вечеряти, учнi, нарештi, впiзнали свого Вчителя! Виявляється, це був Iсус, Який так зрозумiло пояснив їм причину Своєї смертi. Не встигли вони отямитися вiд подиву, як Iсус зник.

Якi щасливi вони були, що бачили воскреслого Iсуса! Тепер усе було iнакшим: вони бiльше не журилися й нiкого не боялися, бо їхнiй Учитель був живий! Повернувшись до Єрусалима, вони все розповiли iншим учням.

Для читання: Євангелiє вiд Iвана, 20:1-18; Євангелiє вiд Луки, 24:13-32.

Запитання:

1. Чому учнi так здивувалися, побачивши порожню могилу?

2. Що сталося з Iсусом?

3. Чим вiдрiзнялося тiло Iсуса пiсля Його воскресiння вiд твого й мого тiла?

4. Чи можеш ти повторити розповiдь про Iсуса й двох учнiв?

Молитва:

Дорогий наш Отець Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що Ти воскресив Iсуса Христа. Ми також дякуємо Тобi за те, що будемо вiчно жити з Iсусом. Допоможи нам частiше з вдячнiстю згадувати Твою любов i Твою могутнiсть. Ми просимо Тебе в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

23. IСУС ПОВЕРТАЄТЬСЯ ДО СВОГО ОТЦЯ

Чи доводилося тобi вiд’їжджати куди-небудь на кiлька днiв вiд батькiв? Наприклад, до рiдних чи до дiдуся з бабусею. Пам’ятаєш, як ти радiв поверненню додому?

Приблизно 33 роки Iсус був на цiй землi. Уявляєш, як сильно Йому хотiлося додому, до Свого Отця та ангелiв? Але ось настав час, коли Вiн змiг повернутися на небо.

Вiн узяв Своїх учнiв i зiйшов з ними на гору. I коли Вiн iще розмовляв зi Своїми учнями, велика хмара огорнула Його й сховала вiд учнiв.

Iсус повернувся на небо й сiв там на пристолi Божому. Звичайно, небо для нас невидиме. Але одного разу всi, хто вiрує в Iсуса i служить Йому, опиняться там разом із Ним.

Ми неспроможнi уявити собi ту радiсть, яка наповнювала небеса при поверненнi Iсуса. Мiльйони ангелiв очiкували Його й спiвали чудовi гiмни. Вони схилялися перед Iсусом, уславлюючи Його велику любов до всiх людей на землi. Вiн залишив Свою славу й став Людиною, аби врятувати мене й тебе. Тепер Вiн повернувся додому! Сам Бог Отець вiтав Його, радiючи Його поверненню.

Iсус i тепер знаходиться на небi. Там Вiн готує нам мiсце. Вiн чекає на нас i бажає, щоб усi люди увiрували в Нього. Кожному, хто навернеться до Нього, Вiн дасть життя вiчне.

Iсус Христос також клопочеться за нас перед Богом. Вiн іще раз покине небо, аби взяти до Себе всiх тих, хто вiрив у Нього й служив Йому.

Для читання: Дiї апостолiв, 1:9-14.

Запитання:

1. Скiльки часу Iсус знаходився на цiй землi?

2. Розкажи, як Iсус покинув Своїх учнiв, щоб повернутися на небо до Свого Небесного Отця?

3. Що, на твою думку, робили ангели при поверненнi Iсуса на небо?

4. Де знаходиться Iсус тепер?

5. Що Iсус робить на небесах?

Молитва:

Iсусе Христе, Ти тепер на небi й бачиш нас. Почуй нашу молитву. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти нас так сильно любиш i що ми будемо вiчно жити з Тобою. Допоможи нам жити за Твоєю волею. Амiнь.

24. IСУС ПРИЙДЕ ЩЕ РАЗ

Iсус прийде ще раз. Ми не знаємо, коли це станеться, але одне ми знаємо твердо, що підчас Свого пришестя Вiн забере Своїх дiтей до Себе. Це буде дивовижний день! Нарештi ми зможемо побачити нашого Господа Iсуса Христа. Вiн не сказав нам, коли прийде, аби ми повсякчас чекали на Його пришестя. Вiн також бажає, щоб ми жили у віддаленні вiд грiха. Якби Iсус сказав нам точно, коли Вiн прийде, ми б, мабуть, не докладали стiльки зусиль кожного дня, аби виконати Його волю. Ми б усе залишили на останнiй день. I якби ми, нарештi, вирiшили вести порядне й богоугодне життя, напевне, було б уже надто пiзно.

Тому нам Iсус Христос i не сказав, коли Вiн прийде. Ми також небагато знаємо про те, як Вiн прийде. I все ж нам у Словi Божому достатньо сказано про пришестя Христа. У Бiблiї ми читаємо, що Iсус прийде, щоб узяти нас до Себе, а також, що Вiн створить нову землю й нове небо. Ця земля й усе, що ми бачимо, одного разу перестануть iснувати. Бог створить усе нове. Тодi вже не буде нi страху, нi грiха. Не треба навiть намагатись уявити собi, як усе переміниться при пришесті нашого Господа. Зараз для нас важливо жити так, аби бути готовими до Його пришестя.

Чи хочеш ти побачити Iсуса Христа? Ти зможеш схилитися перед Ним i вклонитись Тому, Хто вiддав Своє життя задля твого спасiння. Вiн може прийти будь-якої миті й узяти тебе навiки до Себе.

Для читання: Перше послання апостола Павла до солунян, 4:13-18; 5:1-6.

Запитання:

1. Коли Iсус прийде ще раз?

2. Чому для нас важливо знати, що Iсус Христос може прийти у будь-який час?

Молитва:

Ми дякуємо Тобi, Господи, за те, що Ти ще раз прийдеш на цю землю. Допоможи нам кожного дня думати про Тебе й бути готовими до Твого пришестя. Амiнь.

25. ДУХ СВЯТИЙ

Ми вже говорили про те, що iснує тiльки один Бог, але в трьох Особах. Однiєю з цих Осіб є Святий Дух. Ми називаємо Його Бог Дух Святий. Крiм Нього ми говоримо про Бога Отця та Бога Сина.

Святий Дух iснував завжди. У створеннi Всесвiту брали участь усi три Особи.

Незадовго до Своєї смертi Iсус сказав Своїм учням, що Вiн пiде до Свого Небесного Отця. Вiн обiцяв послати до них Святого Духа. Через десять днiв пiсля вознесіння Iсуса на небо Дух Святий наповнив серця учнiв. Одного разу, коли учнi були разом пiд час молитви, знявся шум, наче вiд сильного вiтру. Учнi з подивом подивились один на одного й побачили в кожного над головою щось схоже на вогняні язики. Це був Святий Дух, Якого послав Iсус Христос. Вогнянi язики незабаром зникли, але Дух Святий залишився у серцях учнiв. Кожен iз них раптом усвiдомив, що може розмовляти iноземною мовою. Дехто навiть міг зцiляти й воскрешати з мертвих. Святий Дух зробив вiруючих щасливими й дав їм сили спiвати навiть тодi, коли їх переслiдували й били за їхню вiрнiсть Христові. Кожному, хто прийме Iсуса Христа, буде дарований Святий Дух, Який допоможе йому жити для Христа. Вiн знаходиться також i в твоєму серцi, якщо ти дiйсно став християнином. Усi хорошi думки та бажання походять тiльки вiд Нього. Дух Святий допомагає тобi покладати надiю на Господа й бути слухняним Йому. Вiн також допомагає тобi бути чесним. Тому ти можеш вiдчувати в своєму серцi любов, радiсть i щастя.

Святий Дух знаходиться не тiльки в серцях християн, але й повсюди. Ти, мабуть, не завжди знаєш, як тобi розмовляти з Господом про деякi речi, тодi на допомогу приходить Святий Дух i приводить до ладу усi нашi слабкi молитви. Тiльки тому, що Вiн Сам є Бог, Вiн може з такою силою молитися, що Бог обов’язково почує i дасть вiдповiдь на нашi молитви. Хiба це не чудово, що Сам Бог допомагає тобi у твоїх молитвах?!

Святий Дух допомагає не тiльки тобi, Вiн допомагає також людям, якi ще не стали християнами, i збуджує в них потребу любовi до Бога. Вiн допомагає їм зрозумiти, що зробив для них Iсус.

Святий Дух допомагає тобi також зрозумiти Слово Боже, коли ти читаєш його. Якщо тобi ще не все зрозумiле, молись i проси, аби Вiн вiдкрив це тобi.

Для читання: Євангелiє вiд Iвана, 16:7-15.

Запитання:

1. Ким є Святий Дух?

2. Де Вiн знаходиться?

3. Назви кiлька речей, якi Вiн робить?

4. Чи можемо ми перешкоджати Духові Святому допомагати нам? Як?

Молитва:

Любий Господь, ми дякуємо Тобi за те, що Ти послав до нас Святого Духа, щоб Вiн допомагав нам у наших справах. Допоможи нам жити так, щоб Дух Святий мiг дiяти в наших серцях. Амiнь.

26. ЧИ МАЮТЬ ХРИСТИЯНИ ПРАВО ЧИНИТИ НЕПРАВИЛЬНО?

Ми вже знаємо, що ми не можемо бути настiльки гарними, щоб наслiдувати вiчне життя. Тiльки завдяки смертi та воскресiнню Ісуса Христа ми можемо мати спасiння. Чи означає це, що не має значення, які вчинки ми робимо? Давайте-но помiркуємо: ми стали християнами пiсля того, як попросили Христа стати нашим Спасителем; невже пiсля цього ми можемо продовжувати грiшити?

Входячи у наше серце, Господь хоче допомогти нам стати кращими. Мимоволi постає запитання: чому ж, незважаючинавсеце, мичастовчиняємонеправильно? Це робить сатана. Вiн дуже сильний; навiть найсильнiшi ангели слабкiшi вiд сатани. Вiн знає, як перехитрувати нас i збудити в нас лихі бажання. Коли ми будемо на небi, Бог дасть нам новi серця – серця, звiльненi вiд лихих намiрiв.

Але поки ми знаходимось на землi, ми здатнi грiшити. Тiльки-но Господь входить у наше серце, Вiн починає допомагати нам боротись із грiхом. Але нам необхiдно постiйно просити Iсуса, аби Вiн узяв наше життя в Свої руки й прогнав сатану.

Як це буде прекрасно, коли ми отримаємо новi серця! Тоді вже нiщо не буде спонукати нас до поганого чи збуджувати гнiв.

Нiколи не забувай, що Iсус Христос набагато сильнiший за сатану i що сатана Його дуже боїться.

Коли ми звертаємось до Господа по допомогу, сатана вiдступає.

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 6:1-10.

Запитання:

1. Чого домагається сатана?

2. Ти дужчий за сатану?

3. Хто сильнiший за сатану?

4. Як ми можемо перешкодити сатанi схиляти нас до грiха?

Молитва:

Любий Iсусе Христе, ми дякуємо Тобi за те, що ти наш Бог, i що Ти сильнiший за всiх, навiть за сатану. Допоможи нам зберегти для Тебе серця нашi чистими. Амiнь.

27. ХТО СИДИТЬ НА ПРЕСТОЛI ТВОГО СЕРЦЯ?

Чи знаєш ти, що таке престол? Це розкiшне крiсло, на якому сидить цар, звiдти вiн керує своєю країною.

Чи знаєш ти, що в твоєму серцi також є престол i на ньому також хтось сидить? Я сподіваюся, що не ти сам сидиш на ньому. (Зрозумiло, я зараз маю на увазi не справжнiй престол.) I в нашому серцi є справжнiй Цар, який говорить дiтям Божим, як їм треба чинити. Цей Цар – Христос.

Але є ще двоє, хто б iз задоволенням сидiв на цьому престолі й командував нами. Один iз них – сатана, а другий – наше «я». Завжди, коли Iсус потребує вiд тебе чогось певного, а ти замiсть цього робиш щось iнше, – це означає, що в цей час не Христос сидить на престолi. Це означає, що ти прогнав Господа з престолу, який Йому належить, і вирiшив царювати сам. Якщотичиништак, тодiсатанатiлькиусмiхається. Вiн знає, якщо там не сидить Господь, то тебе можна примусити до всiляких поганих вчинкiв: щоб ти гнiвався й був непривiтним, щоб ти заздрив i таке інше. Зробити все це для сатани – дрiбницi, якщо Господь не сидить на престолi, щоб керувати тобою.

Коли ти сидиш на престолi свого серця i постаєш царем свого життя, сатана без перешкод ходить у домi твого серця i перевертає все до гори ногами. Вiн знає, що сильнiший за тебе, i тому смiється з тебе, бо насправді не ти, а вiн став царем i може робити все що бажає.

Алеякщонапрестолiсидить Господь, тодiсатанане наважується чинити щось погане. Вiн ховається до тих пiр, покитизнову невирiшишвмоститися напрестолi. Наш Господь дуже терплячий, милостивий i величний. Але Вiн сяде на престолi тiльки в тому випадку, якщо ти попросиш Його про це. I, як християнин, ти повинен постiйно поступатися Йому престолом. Бог допоможе тобi в цьому, якщо ти попросиш Його. Святий Дух постiйно буде нагадувати тобi про це.

Хто цар твого життя? Хто сидить на престолi твого серця? Ти сам сидиш на ньому й дозволяєш сатанi розпоряджатися твоїм життям чи на ньому сидить Господь?

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 6:14-23.

Запитання:

1. Хто хоче сидiти на престолi твого серця?

2. Що робить сатана, якщо ми самi сидимо на престолi?

3. Що робить сатана, якщо на престолi сидить Господь?

Молитва:

Всесильний Боже, Отець наш Небесний! Нам потрiбна Твоя допомога, i ми просимо Iсуса Христа, щоб Вiн зайняв престол нашого серця й перешкоджав сатанi спокушувати нас. Ми вдячнi Тобi за те, що Iсус сильнiший за сатану. Амiнь.

28. ЦАР ПОВИНЕН ЗАВЖДИ ЗАЛИШАТИСЯ НА ТВОЄМУ ПРЕСТОЛI

Пам’ятаєш, ми говорили про престол, який знаходиться в твоєму серцi? Чи знаєш ти, якi царi бажають посiсти його? Один iз них – справжнiй Цар – Iсус Христос, а iншi – це сатана i твоє «я».

Щойно ти оволодiєш престолом i вчиниш так, як тобi хочеться, сатанапрокрадетьсявтвоєсерце. Алеякщонапрестолi в твоєму серцi сидить Iсус Христос, сатана змушений ховатися. Тодiтистаєшрадiснимiпривiтним. Iсусрадiє з усього, що ти робиш, а також i твої батьки. Поки Господь– правительтвогосерця, всегаразд, алетільки-но типочнешдiятинасвiйрозсуд, всепiдешкереберть. Чи не безглуздо пiсля всього зробленого для нас просити, аби Вiн дозволив нам самим керувати нашим життям? Звісно, це безглуздо, але ми це робимо.

Як можна домогтися того, щоб тiльки Iсус посiдав престол i царював? Спробуй краще пiзнати Господа, тодi ти щиро полюбиш Його й забажаєш, щоб тiльки Вiн один царював у твоєму серцi.

Чим ближче ми пiзнаємо Господа, тим бiльше ми Його любимо, довiряємо Йому й вiддаємо наше життя в Його руки. Чим ближче ми пiзнаємо Його, тим мiцнiшенашебажання, щобтiльки Вiнбувнапрестолi в нашому серцi.

Доволi часто ми чуємо в собі два голоси. Один каже: «Не роби цього», а iнший: «У цьому немає нiчого поганого». Як упiзнати, де тут голос Святого Духа, а де – сатани? Маленька дитина ще з пелюшок починає вiдрiзняти голос матерi вiд iнших голосiв, i що дорослiшою вона стає, тим більш упевнено вiдрiзняє її голос уже з цiлого хору голосiв. Так i ми звикаємо до голосу Святого Духа i можемо вiдрiзнити його вiд голосу сатани.

Знаєш, як це краще за все зробити? Якщо ти почнеш із Ним розмовляти. Найкращiй спосiб ближче пiзнати людей: почати з ними розмову. Але ми ж не бачимо Господа, то як же ми можемо з Ним розмовляти? Ми звертаємось до Нього в молитвi. Звичайно, ми не бачимо Його, але Вiн чує нас завжди, навiть тодi, коли ми говоримо дуже тихо, й нiхто з людей не чує нас.

Є ще одна можливiсть ближче пiзнати Господа: дослухатися до того, що Вiн хоче сказати нам. Як розмовляє Господь iз нами? За допомогою Бiблiї. Адже Святе Писання – це Його Слово. Ми не завжди розумiємо, що Вiн має на увазi, але нам не обов’язково одразу все зрозумiти. Якщо ми будемо читати Бiблiю й замислюватись над прочитаним, тоді Святий Дух неодмiнно допоможе нам ближче пiзнати Господа.

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 12:1-3.

Запитання:

1. Скiльки царів можуть водночас панувати в твоєму серцi?

2. Чому нам необхiдно ближче пiзнавати Господа?

3. Як можна ближче пiзнати Господа?

Молитва:

Любий Господь, ми бажаємо ближче пiзнати Тебе, i ми радi, що можемо приходити до Тебе й у молитвi розмовляти з Тобою. Допоможи нам ближче пiзнати Тебе, щоб ми могли ще бiльше любити Тебе й покладатися на Тебе. Амiнь.

29. ПРИНОСИТИ ПЛIД

Один хлопчик, гуляючи зi своїм батьком, побачив пiд деревом суху гiлку.

– Тату, – вигукнув вiн, – подивись на цю гiлку! Я вiзьму її додому й посаджу; згодом, можливо, з’явиться листя, або навiть яблука виростуть!

– Нi, – заперечив батько, – ця гiлка вже нiколи не зацвiте й не дасть плодiв.

– Невже нiчого не можна зробити, аби вона знову приносила плоди? – запитав хлопчик.

– Нi, – вiдповiв батько, – вона мертва. Єдина можливiсть – це якби Господь дав їй нове життя, i гiлка знову приросла до дерева.

Ми були мертвi, як ця гiлка, а Iсус– це дерево життя. Ми неспроможні допомогти собi самотужки; тому Бог узяв нас, засохлу гiлку, оживив i прищепив до дерева. Тепер ми приносимо плоди: радiсть, любов, терпiння. Ми чинимо добрi справи з любовi до Христа. Ми були як ця засохла гiлка, але Господь подарував нам нове життя.

Для читання: Євангелiє вiд Iвана, 15:1-8.

Запитання:

1. Чи може засохла гiлка принести плоди?

2. Бiблiя говорить, що грiшники мертвi в своїх грiхах. Чому вони подiбнi до засохлого гілля?

3. Що зробив Господь, аби врятувати людей?

Молитва:

Отець наш Небесний! Ми знаємо, що нам необхiдний Спаситель для спокутування наших грiхiв, i ми дякуємо Тобi, бо Ти врятував нас i дав нам нове життя в Iсусi Христi. Допоможи нам приносити добрi плоди. Амiнь.

30. ЯК МОЖНА ДОВIДАТИСЬ, ЧИ ЛЮБИТЬ ЛЮДИНА ГОСПОДА?

Ти, ймовiрно, вже замислювався над тим, чи дiйсно та чи iнша людина любить Христа? Про це можна iзнатися, е апитуючи ї. зiрець, кий ав амдСам Iсус, за яким ми можемо перевiрити, наскiльки ми Його любимо. Адже красномовнiшими за все стають нашi справи. Про людей, якi кажуть, що люблять Господа й докладають усiх зусиль, аби доставити Йому радiсть, можна сказати, що вони люблять Христа. Але є й такi, котрi говорять, що люблять Христа, але не чинять того, що Вiн чекає вiд них. Цi люди не люблять Його. Учомуможепроявитисянашалюбовдо Господа? По-перше, ми повиннi любити всiх i бути привiтними. I почати треба з повсякденних стосунків із батьками, слухаючись їх з першого слова.

Ми можемо, наприклад, дозволити нашим братикам i сестричкам погратися нашими iграшками, допомогти чимось нашим шкiльним товаришам. I таких прикладiв можна навести чимало.

Якщож, навпаки, тиневiдчуваєшприязнiдоiнших, значить, тилюбишсебебiльше, нiж Iсуса Христа. Якби ти дуже любив Iсуса, ти б мав бажання слухатися Його, як би важко тобi не було.

Звичайно, це не так просто. Цього треба постiйно та наполегливо вчитися. Ми повиннi вчитися бути привiтними одне до одного. Якщо на тебе хтось гримає, простiше за все – нагримати у вiдповiдь. Але ми повиннiневiдповiдатиобразоюнаобразу, азалишатися завжди привiтними. Бiблiя говорить, що вiдмiнною рисою християнина є любов до iнших людей. Тому з його поведiнки можна довідатись, як сильно людина любить Бога.

Якщо ми недружелюбнi, як може в iнших з’явитися бажання любити Iсуса Христа?

Для читання: Перше послання апостола Iвана, 2:3-14.

Запитання:

1. Як довідатися, чи любить та чи iнша людина Iсуса Христа?

2. Як стати привiтним до iнших людей?

3. Як слід учинити, коли хтось недружелюбно до тебе поставився?

Молитва:

Любий Господи, Ти був такий добрий i сповнений любовiдонас, Тиврятувавнас. Iтепермипросимо Тебе, щоб Ти допомiг i нам стати дружелюбними до iнших. Нехай Твоя любов буде видимою в нас, аби iншi люди теж могли стати Твоїми дiтьми. Амiнь.

31. ЩО ТРАПЛЯЄТЬСЯ, КОЛИ ДИТЯ БОЖЕ ГРIШИТЬ?

Щo треба робити, якщо вiдчуваєш, що ображаєш Господа, недивлячись на те, що любиш Його?

оли Iсус стає нашим Господом, то це ніяк не означає, що з цього моменту труднощi обминатимуть нас. Сатана й надалi буде спокушувати нас коїти зле. Йiнодi, колиминедостатньопильнi, цейомувдається. Що ж нам робити? Бiблiя дає вiдповiдь на це: ми повиннi покаятися перед Iсусом у наших грiхах, тодi Вiн пробачить нам, i в нас знову будуть добрi стосунки з Богом. Iнодi Iсус змушений карати нас, аби в майбутньомумибiльшенегрiшили. Наприклад, Вiн вiдмовляє нам у тому, що ранiше iз радiстю дав би нам.

Ми завжди можемо прийти до Iсуса, зiзнатися в своїх грiхах i подякувати Йому за прощення, i тодi ми знову вiдчуємо Його любов до нас. Це нагадує стосунки мiж батьками й дiтьми. Коли ти не слухаєшся дорослих, вони змушенi покарати тебе. У цей момент твої батьки такi ж засмученi, як i ти. Але пiсля того як усе владнається, серця знов наповнюються щастям. Жодна людина не владна прощати грiхи. Це може тiльки Бог. Бог говорить, що ми можемо й повиннi приходити до Нього. Ми не можемо замiсть себе послати до Нього із нашою провиною когось iншого. Вiн хоче, щоб ми самi прийшли до Нього.

Для читання: Перше послання апостола Iвана, 1:8-2:3.

Запитання:

1. Щоповинноробитидитя Боже, якщовонозiгрiшило?

2. Як iнодi карає нас Господь?

3. Чому Вiн пiддає нас покаранню?

Молитва:

Наш Небесний Отець, ми дякуємо Тобi, адже Ти даруєш нам прощення за нашi грiхи. Допоможи нам завжди пам’ятати про те, що прощаєш нас, якщо ми в чомусь зiгрiшили. Дякуємо Тобi за цю велику любов до нас. Амiнь.

32. ЧОМУ МИ IНОДI ПОВИННI БУТИ ПОКАРАНI?

Як ти вважаєш, якщо твої батьки пiддають тебе покаранню, значить, вони злi люди? Звичайно, нi! Навпаки, вони слухаються Бога, бо Вiн сказав, що всi неслухнянi повиннi бути покаранi. Бог говорить у Бiблiї, що покарання не може нам подобатись, але воно слугує для нашого виправлення. Дiти повиннi бути слухнянi батькам, а якщо вони не слухаються, тодi батьки повиннi карати їх.

Покарання допомагає. Якщо тебе коли-небудь знову потягне до поганого, ти мимоволi пригадаєш, що вже понiс за це покарання, i це зупинить тебе. Покарання також нагадує нам про те, скiльки разiв ми засмутили нашого Господа непокiрливiстю.

Що вийде, якщо дiтей, якi коять зле, не пiддавати покаранню? Такiдiтислухаютьсябатьків, колихочуть; вчителiв вони теж не слухаються, а згодом взагалi станутьнахибнийшлях. Дiти, яких нiколи некарали, можуть стати небезпечними злочинцями.

Отже, твої батьки не бажають тобi поганого, якщо карають тебе. Вони допомагають тобi думати про оточуючих i про те, що вiд тебе чекає Бог. Бог не хоче, щоб ти виконував лише свою волю. Покарання допомагає тобi уникнути багатьох труднощiв у твоєму майбутньому життi.

Але, перш за все, дуже важливо навчитися бути слухняними батькам, вчителям, бо якщо ми не навчимося бути слухняними їм, ми не зможемо бути слухняними Христу. Якщо батьки карають нас за щось, цим вони тiльки допомагають нам бiльше любити Iсуса й бути готовими виконувати Його волю. Через покiрливiсть батькам ми навчимося слухатись i Бога.

Отже, батькi, якi не карають своїх дiтей, дуже їм шкодять. Але краще не поводити себе так, щоб виникала потреба в покараннi. Адже батьки, як i Бог, люблять своїх дiтей, i їм боляче карати тих, хто їм дорогий iрiдний. Алеякщозавинимо, тосприймемойпокарання як належить, адже ми на нього заслужили, i не будемо дратуватись чи гнiватись на тих, хто виховує нас.

Для читання: Послання апостола Павла до ефесян, 6:1-9.

Запитання:

1. Чому покарання йде нам на користь?

2. Що буває, якщо дiтей не карають?

3. Яктивважаєш, чизможешбутислухняним Боговi, якщо навчишся бути слухняним батькам?

Молитва:

Всемогутнiй Боже! Ми знаємо, що Ти – наш Отець Небесний i тому iнодi повинен карати нас, якщо ми коїмо зле. Допоможи нам також бути слухняними батькам i шанувати їх. Ми просимо в iм’я Iсуса. Амiнь.

33. ЛИСТ ВIД БОГА

Уяви собi, що твiй батько знаходиться в Африцi: чи змiг би вiн розмовляти з тобою? Нi, вiн знаходиться надто далеко. Ти не змiг би побачити його чи почути його голос, хiба що по телефону. Однак є можливiсть довiдатись, що вiн, наприклад, вiд тебе хоче. Вiн може написати тобi листа.

Уяви собi, що Бог хоче поговорити з тобою. Якби Вiн Сам з’явився для розмови, ти не змiг би знести Його слави! Але Вiн може поговорити з тобою iнакше: Вiн написав тобi довгого листа, ти можеш прочитати його й у такий спосіб з’ясувати, що Бог бажає тобi сказати. Цим листом є Бiблiя. Вона багато розповiдає про Бога, про Його справи й про те, чого Вiн очiкує вiд тебе. Чи читав ти вже Його листа? Коли Бог писав цього листа, Йому не потрiбнi були нi олiвець, нi ручка, нi друкарська машинка. Вiн просто обрав собi людей, якi дiйсно Його любили, i продиктував їм рiзнi листи, якi складають Бiблiю. Iнодi, щоб полегшити цю працю, Бог вiдкривав їм картини майбутнього. Усе це вони занотовували. А потiм Господь подбав про те, щоб усе написане не зникло. Так Бiблiя дiйшла до нас.

Iнодi цi люди писали про те, як вони люблять Бога i що думають про Нього. Таким був, наприклад, цар Давид. Вiн написав багато псалмiв, якi ми знаходимо в Бiблiї.

Iншi мужi писали про те, що пережили вони самі чи їхнi друзi. Роблячи записи, вони, можливо, навiть не знали, що на цей шлях наставив їх Бог.

Чи знаєш ти, скiльки часу проминуло, поки була написана Бiблiя? Бiльше ніж 1500 рокiв!

Господь був такий добрий до нас, залишивши нам цей лист! Таким чином, ми можемо тепер багато що знати про небо, Iсуса i про Його любов до нас.

Але що б ти, наприклад, подумав, якби написав друговi листа, а вiн би так i не прочитав його. Я гадаю, що ти дуже б засмутився. Те ж саме вiдчуває й Бог, коли бачить, що ти не читаєш Його листа. Тому дуже важливо читати Бiблiю. Спочатку, мабуть, тобi не все буде зрозумiло. Однак дещо ти зрозумiєш. Проте згодом, зростаючи, ти вiдкриватимеш для себе багато цiкавого, важливого та корисного.

Якщо ти хочеш бути здоровим i сильним, ти повинен їсти й пити. Так само ти повинен читати Бiблiю, якщо хочеш зростати в пiзнаннi Господа.

Для читання: Друге послання апостола Павла до Тимофiя, 3:14-17; 4:1-2.

Запитання:

1. Як можна сказати щось друговi, не розмовляючи з ним?

2. Якийшляхобрав Бог, абидонасдiйшло Його Слово?

3. Чи читаєш ти лист вiд Господа, який Він надіслав тобі?

Молитва:

Отець наш Небесний, ми дякуємо Тобi за Твiй лист донас, за Бiблiю. Допоможинамвиконувативсете, про що вона говорить. Нехай вона буде свiтлом на нашому шляху. Ми просимо про це в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

34. ЗВIДКИ ТИ ЗНАЄШ, ЩО БIБЛIЯ ПРАВА?

Бiблiя – це найважливiша Книга в свiтi, тому що вона говорить нам про Бога. Вона розповiдає нам про те, чого не знайти в жодній iншiй книзi, наприклад: як Бог створив свiт i перших людей. Нiхто з нас не був присутнiй при цьому i не мiг це бачити. Ми б нiчого й не знали, якби Господь не розповiв нам про все це в Бiблiї.

Деякі люди стверджують, що оскільки ми не були присутнiми при створеннi свiту, то й не можемо знати, чи дiйсно Бог усе це створив. Вони не вiрять у написане в Бiблiї. Як можна допомогти iншим людям зрозумiти, що Бiблiя права?

Можна, наприклад, встановити такi факти: Бiблiя розповiдає про подiї, якi вже вiдбулися, чи ще мають вiдбутися. В нiй написано про те, що юдейський народ буде вигнаний з Палестини, i що Бог поверне його назад. Це все справджується в нашi часи. Ми можемо бачити це на власнi очi й, таким чином, стверджувати, що Бiблiя – правдива книга. Або таке: в Бiблiї часто згадуються iмена царiв, якi жили багато рокiв тому. Люди, якi не вiрять Бiблiї, кажуть, що таких царiв не було, що вони вигаданi. Але багатьма вченими, якi займалися розкопками, було встановлено, що цi царi дiйсно жили в той самий час i в тiй країнi, як написано в Бiблiї.

Є ще один факт i, мабуть, самий правильний, який доводить правдивiсть Бiблiї: у нiй говориться про те, як прощаються нашi грiхи та змiнюється наше життя.

Кожного разу, коли хтось навертається до Господа, можна побачити, як змiнюється його життя. I це якнайкраще доводить достовiрнiсть Бiблiї.

Тому так важливо, щоб Iсус керував нашим життям; iнакше навряд чи зможуть нашi друзi повiрити, що все написане в Бiблiї – правда.

Для читання: Друге послання апостола Петра, 1:16-21.

Запитання:

1. Хто був присутнiй при створеннi свiту?

2. Хто той Єдиний, Хто може розповiсти, як усе це вiдбувалося?

3. Де Бог розповiдає нам про це?

4. Назви що-небудь, про що написано в Бiблiї задовго до того, як це сталося.

Молитва:

Отець наш Небесний, ми дякуємо Тобi за те, що Ти був у всi часи. Ми дякуємо й за те, що все написане в Бiблiї – правда. Допоможи нам правильно її читати, розумiти й виконувати. Амiнь.

35. ЩО СТАНЕТЬСЯ, ЯКЩО МИ НЕ БУДЕМО ЧИТАТИ БIБЛIЮ?

Невже так важливо читати Бiблiю й виконувати те, про що в нiй ідеться? Так! Але, знаєш, є люди, якi думають, що читати Бiблiю й виконувати те, що в нiй написано, не потрiбно.

Вони думають, що все, що їм потрiбно, вони вже знають. Вони не розумiють, що пiзнати Бога непросто. Як вони можуть зрозумiти без Бiблiї, що грiх огидний Боговi? Чи пiзнають вони без Бiблiї, що Iсус помер за їхнi грiхи?

Звичайно, дивлячись на квiти, дерева, природу, ми можемо щось пiзнати про Бога. Сонце, мiсяць, зiрки свiдчать про те, який Бог величний i могутнiй! Але про те, як Вiн нас любить, ми можемо довідатись лише з Бiблiї.

Ми повиннi читати Бiблiю й виконувати все те, про що в нiй говориться. Читаючи, ми помiчаємо, що деякi роздiли були написанi для людей, якi жили багато рокiв тому. Наприклад, для iзраїльтян написано, як вони повиннi будувати жертовник, аби приносити на ньому в жертву тварин. За допомогою цих жертв Бог хотiв покрити всi їхнi грiхи. Сьогоднi нам не потрiбно приносити жертви, тому що Iсус – Агнець Божий – був жертвою за всiх, коли Вiн помер на хрестi. Нам не потрiбно тепер iнших жертв. Однак навiть тi мiсця з Бiблiї, виконувати якi сьогоднi вже не потрiбно, читати все одно корисно та повчально. Бо в них ідеться про Божi плани, про Його любов та про Iсуса Христа.

Отже, всi мiсця в Бiблiї важливi, їх потрiбно читати i вивчати.

Ми повиннi щодня запитувати в себе: чого ми можемо навчитись iз того, що прочитали сьогоднi? З iншого боку, ми повиннi бути обережними й не думати про прочитане: «О, мене це не стосується. Це, напевно, написано для когось iншого». Але якщо це написано для тебе, тоді слухай: є в тебе бажання, чи нi, твiй обов’язок слухати Бога й виконувати те, про що Вiн говорить тобi за допомогою Бiблiї. Пам’ятай, Бiблiя – це правдива книга, тому виконуй те, про що в нiй говориться! Ми не повиннi до слiв Бiблiї нiчого анi додавати, анi вiднiмати.

Для читання: Псалом 118:9-16.

Запитання:

1. Що ми й без Бiблiї можемо пiзнати про Бога?

2. Якi риси Бога ми пiзнаємо тiльки з Бiблiї?

3. Чи повиннi ми виконувати те, що написано в Бiблiї про жертвоприношення? Чому це не потрiбно?

4. Чому цi мiсця важливi для нас?

Молитва:

Любий Iсусе, ми дякуємо Тобi за Твоє Святе Слово, за Бiблiю. Ми дякуємо Тобi, що Ти в нiй говориш i про те, що нашi грiхи спокутi. Допоможи нам щодня читати Бiблiю й виконувати її заповiдi. Амiнь.

36. ЩО БОГ ХОЧЕ ВIД МЕНЕ?

Головне, що повинно чинити дитя, – це бути слухняним Боговi. Тiльки так можна бути справдi щасливим.

Можливо, ти здивуєшся: «Звiдкименізнати, чого Бог хоче вiд мене?» Щоб отримати вiдповiдь, тобi потрiбно звернутися до Бога. Але чи дасть Вiн вiдповiдь? Так. Вiнбудерадийвiдповiститобi. Можестатися, спочатку тобi буде важко звертатися до Господа й прислухатися до Його вiдповiдi. Тата й маму ти чуєш i бачиш, з ними можеш розмовляти. Але Бога ми не бачимо й не чуємо Його голос! Як же нам знати, що саме Вiн хоче вiд нас? На це запитання неважко вiдповiсти, якщо трохи помiркувати. Як, наприклад, можна отримати звiстку вiд людей, якi живуть далеко? Про це ми вже говорили: за допомогою листа. Листоноша доставить його, ти прочитаєш i дiзнаєшся, про що думає чи що бажає тобi сказати ця людина.

Бог написав нам довгого листа – Бiблiю. Якщо ми почнемо читати її, то помiтимо, що вона вiдрiзняється вiд будь-яких iнших листiв. Вона набагато довша за звичайний лист i набагато цiкавiша та змiстовнiша. Завдяки їй ми дiзнаємось, чого чекає вiд нас Господь i до чого Вiн вiдчуває вiдразу. Тому так важливо для нас читати Бiблiю.

Однак i в iнший спосiб Господь дає нам знати, чого саме Вiн чекає вiд нас. Господь бажає, щоб ми йшли праведним шляхом i не коїли зла. Звичайно, ми самi знаємо, що добре, а що погано.

Бог вклав у нас таке почуття, яке робить нас сумними i нещасними, якщо ми думаємо чи вчиняємо погано. Отже, якщо ти хочеш що-небудь зробити, а в душi твоїй неспокiй, знай, що це Бог говорить із тобою i бажає врятувати тебе вiд грiха. Це почуття нiщо iнше, як голос Божий, або совiсть.

Можна й iншим чином довiдатись, як бути слухняним Боговi й що Вiн вiд нас вимагає; запитай про це батькiв чи когось iншого, хто дiйсно любить Христа.

Можеш бути абсолютно впевнений: якщо ти дiйсно християнин i любиш Iсуса Христа, якщо ти хочеш бути слухняним Боговi й робити те, чого Вiн чекає вiд тебе, тодi, без будь-яких сумнiвiв, Бог вiдкриє тобi Свою волю.

Для читання: Буття, 24:34-48.

Запитання:

1. На яке запитання ти хотiв би отримати вiдповiдь вiд Бога?

2. Чи звертається Бог по допомогу до ангела, коли хоче дати тобi вiдповiдь?

3.Назви кiлька можливостей, якi має Бог, аби вiдкрити тобi Свою волю?

4. Чи завжди чує нас Господь, коли ми молимось?

Молитва:

Всемогутнiй Боже, Отець тих, хто всi свої надiї покладає на Сина Твого Iсуса Христа. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти вiдповiдаєш на нашi запитання. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти вiдкриваєш нам Свою волю. Допоможи нам, дiтям, виконувати Твою волю. Амiнь.

37. ЧОМУ ХРИСТИЯНИ НЕ ЗАВЖДИ ДОТРИМУЮТЬСЯ ЄДНОСТI?

Одного разу мати попросила двох своїх синiв: «Купiть, будь ласка, хлiба, а я поки пiду на город». Без зайвих слiв хлопчики сiли на велосипеди та й помчали до крамницi. Коли пiдiйшла їхня черга, вони нiяк не могли вирiшити, який саме хліб купити. Один говорив, що мама хоче бiлого хлiба, iнший – чорного. Вони так сперечалися, що люди в крамницi тiльки головами хитали. Так буває i з деякими висловлюваннями з Бiблiї.

Наприклад, читаємо в Бiблiї, що навернутi до Бога повинні прийняти хрещення. Але що означає бути хрещеним? Багато християн мають з цього приводу рiзнi мiркування. Дехто розумiє так, що хрестити потрiбно маленьких дiтей, iншi – тiльки дорослих, якi досягли певного вiку й прийняли Iсуса Христа як свого Спасителя. Дехто вважає, що при хрещенні треба лити воду на голову людинi, iншi – хрестити треба занурюванням. Про Вечерю Господню також iснують рiзнi думки.

Тому люди, маючи рiзнi особистi переконання, вiдвiдують рiзнi церкви. Одні називають себе баптистами, iншi – лютеранами чи католиками, а загалом iснує багато рiзних вiросповiдань.

Але всi цi рiзнi церковнi напрямки мають одну спiльну рису: всi ми, хто називає себе християнами, вiримо, що Iсус Христос– єдиний, хтопрощаєнамгрiхи таврятовуєнас. Ценайголовнiше. Так, урiзнихцерквах є люди, якi люблять Господа й належать Йому, незважаючи на рiзнiсть думок щодо окремих питань вiри. Поряд iз згаданими iснують i такi церкви, якi не вiрять i не дотримуються Бiблiї. Певна рiч, це не справжнi церкви, i бiльшiсть людей у них – не християни, вони навiть не знають, що Iсус помер за них.

Трапляється й так, що люди, вiдвiдуючи справжні церкви, де проповiдується про Iсуса Христа, називають себе християнами. В дiйсностi ж це не так. Цi люди не розуміють, що означає для них смерть Iсуса Христа. Вони ходять до церкви тільки тому, що їхнi батьки ходили туди, i вiрять, що цього достатньо, аби досягти неба. Ми повиннi молитись за таких людей i допомогти їм зрозуміти Божий план спасіння.

Для читання: Послання апостола Павла до римлян, 14:1-13.

Запитання:

1. Про що сперечалися мiж собою хлопчики в цьому оповiданнi?

2. Наведи кiлька прикладiв, коли християни мають розбiжностi в мiркуваннях?

3. У якому важливому питаннi християни дотримуються однакової думки?

4. Кого можна назвати справжнiм християнином?

Молитва:

Всемогутнiй Отець Небесний, мидякуємо Тобiзате, що Ти такий милостивий до слухняних Тобi. Допоможи нам зрозумiти Твоє Слово й допоможи з терпiнням ставитися до християн, якi дотримуються iнших поглядів. Амiнь.

38. ЩО ОЗНАЧАЄ ПРОЩАТИ?

Iсус вчить, аби ми дарували тим, хто нас кривдить чи ненавидить. Простити – це означає не чаїти зла на того, хто був несправедливий до тебе.

Що ти зробиш, якщо тебе хтось вдарить? Даси стусана у вiдповiдь? Чи подаруєш йому? У Бiблiї неодноразово пiдкреслюється, щоб ми прощали людям, якi спричинили нам зло.

Iсус на Своєму прикладi показав, якими ми повиннi бути по вiдношенню до наших ворогiв.

Якось один мiсiонер на вулицi проповiдував людям про Iсуса. Раптом стороння людина пiдкралася ззаду i вдарила мiссiонера. Слухачi в обуреннi схопили цю людину й викликали полiцiю, щоб заарештувала хулiгана, але мiсiонер вигукнув:

– Не треба!

Оточуючi були враженi:

– Вiн же замiрявся на вас i за це повинен понести покарання.

– Нi! – заперечив мiсiонер. – Iсус, про Якого я вам говорив, наказав менi прощати й бути добрим до тих, хто ображає мене.

Потiм вiн обернувся до кривдника i сказав:

– Я дарую вам, але не забувайте, що цим ви зобов’язанi не менi, а Христу.

Присутнi з подивом спостерiгали за тим, що вiдбувалося. Вони вирiшили, що, мабуть, Iсус – дивовижна Людина, i їм ще бiльше захотiлося довiдатися про Нього.

А що б, примiром, сталося, якби мiсiонер розгнiвався на цього чоловiка? Люди, певно, не так уважно слухали б його далi. Вони могли подумати, що мiж християнином i невiруючим немає великої рiзницi.

Чизнаєшти, якнайкращевчинити, якщотебехтось кривдить? Образитись чи розгнiватись легко, але Iсус може допомогти тобi вгамувати гнiв чи образу. Отримавши вiд Христа сили на це, ми будемо радiсними вiд усвiдомлення того, що Вiн завжди з нами. Вiн робить нас терплячими, i завдяки цьому ми можемо прощати людям, якi погано ставляться до нас, але яких Христос любить так само, як i нас.

Для читання: Євангелiє вiд Матвiя, 18:21-35.

Запитання:

1. Як ти вчиниш iз тим, хто тебе скривдив?

2. Якщо ми прощаємо, чи є в нас іще бажання помститися кривдникові?

3. Скiльки разiв треба пробачати кривдника?

Молитва:

Наш Небесний Отець, ми дякуємо Тобi за те, що Ти прощаєш нашi грiхи. Ти так багато простив нам. Навчи й нас дарувати нашим кривдникам! Допоможи нам любити їх i розповiдати їм про Тебе. Амiнь.

39. ТВОЯ НАГОРОДА

Ти вже чув, що Iсус приготував для тебе нагороду?

Що це за нагорода? Про це не запитуй у мене, я не знаю. Нехай це буде для тебе сюрпризом.

Ми не маємо права отримувати цю нагороду, тому що завжди коїмо грiх, чинимо що-небудь зле. Але Iсус Христос заслужив її й тепер хоче подiлитися нею з нами. Вiн тiльки одного чекає вiд нас: щоб ми своїм життямпiдтвердили, якмивдячнi Йому. Цювдячнiсть ми краще за все можемо виявити через добрi справи, якi ми чинимо тут, на землi.

Тому дуже важливо, як ми живемо. Ми живемо на цiй землi зовсiм недовго. Можливо, 60 чи 70 рокiв нам здадуться довгими, але це такий малий строк у порiвняннi з вiчнiстю, а ми знаємо, що дiти Божi мають життя вiчне. Головна нагорода, яка чекає нас, – це довiчне спiлкування з Христом. Як сумно раптом побачити у вiчностi, що ти позбавлений цiєї нагороди. Але тодi буде вже пiзно. Зараз іще є час. Усе твоє життя перед тобою, i ти можеш присвятити його Христові. Яким щасливим ти станеш одного разу, бо ще дитиною вирiшив жити для Господа!

Колимипотрапимонанебо, Христосвiдкриєкниги, в яких записанi всi нашi діла, i буде вирiшувати, за що й як нас нагородити. Повiр, там буде багато сюрпризiв. Деякi люди, якi думали, що багато зробили для Бога, побачать, щоїмнiчогонезарахувалося, томущовонине любили Його. Iншi ж, якi нiчого не чекали, – отримають нагороду. Ми не знаємо, що чекає на нас, але ми знаємо, що вінець життя отримають ті, хто добрими справами виявить свою вдячність Ісусові за дар спасіння.

Для читання: Перше послання апостола Павла до коринтян, 3:11-17.

Запитання:

1. Яка головна нагорода чекає нас на небі?

2. Хто дасть нам цю нагороду?

3. Кому буде присуджена ця нагорода?

4. Як ти завдячуєш Христові за подароване тобі спасіння?

Молитва:

Любий Ісусе, мидякуємо Тобізанагороду, яку Типриготував для нас на небі. Допоможи нам любити Тебе, бути вдячними Тобі, славити Тебе. Амінь.

40. ДЕНЬ ГОСПОДА

Недiля – це особливий день. Бог утворив його для того, аби ми могли вiдпочити вiд працi й турбот цiлого тижня. У недiлю ми не ходимо до школи, абатькинепрацюють. Замiстьцьогомиможемопiтидо церкви на недiльне богослужiнняй подякувати Боговi за Його велику любов i доброту. Адже Вiн бажає, аби ми спiлкувалися з iншими християнами й усi разом складали йому нашу хвалу та подяку. Це найлiпше з того, чим ми займаємось у недiлю. Крiм того, в цей день батьки мають бiльше часу для своїх дiтей, анiж у звичайнi днi.

У недiлю ми бiльше нiж звичайно повиннi думати про Бога, радiти й дякувати Йому. Це було б важче зробити, якби ми працювали в недiлю. В Бiблiї написано, що пiсля того як Бог створив свiт i все iнше, Вiн вiдпочивав на сьомий день i освятив його. Тому єврейський народ святкував суботу в храмi, роблячи жертвоприношення.

Бог наказав Iзраїлю: «Пильнуй день суботнiй, аби свято берегти його». Християни святкують недiлю замiсть суботи, день, у який Iсус Христос воскрес iз мертвих. Ми збираємось у цей день, аби славити Господа й дякувати Йому, несучи й iншим радiсну звiстку про Христа, Який помер за нашi грiхи й подарував нам життя вiчне.

Для читання: Iсаї, 58:13-14.

Запитання:

1. Чим найкраще займатися в недiлю?

2. Недiля – чи це єдиний день у тижнi, коли ми можемо думати про Бога й молитися Йому?

3. Чи знаєш ти, чому Бог хоче, аби ми в недiлю вiдпочивали?

Молитва:

Ми дякуємо Тобi, наш Небесний Отець, за те, що Ти подарував нам недiльний день. Допоможи нам освятити його. Амiнь.

41. ЧИ ПРИМИРИВСЯ ТИ З БОГОМ?

У Бiблiї є одне важливе слово: примирення. Я хочу пояснити тобi, що означає це слово. Якщо, наприклад, хтось зламав твою iграшку, ти, звичайно, засмутишся чи розгнiваєшся на нього. Але якщо вiн вибачиться й скаже, що зробив це не навмисне, ти пробачиш йому й будеш без будь-якої образи грати з ним i далi. Коли таке трапляється, звичайно кажуть: «Ти примирився з тим, хто зламав твою iграшку?»

Алебулобдивно, якбипiслятогояктивибачивйого, вiн залишався б злим. Адже вiн мав би вiдчути задоволення й радiсть! Та буває й так: ти вибачив людинi, а вона продовжує виказувати тобi свою ворожість.

Так само складаються справи мiж невiруючою людиною i Богом. Бог гнiвався на людину за її поганi вчинки. Але прийшов Iсус Христос i помер за грiхи людини, i Бог завдяки цьому змiг пробачити i примиритися з нею.

Але дуже погано, якщо людина не примирилася з Богом. Вона продовжує бути непокiрливою Йому, хоча Бог хоче пробачити її. Люди противляться Боговi й продовжують чинити так, як їм забажається.

Чого чекає Бог вiд такої людини?

Людина повинна визнати, що чинила неправильно, й попросити в Бога вибачення. Якщо вона зробить так, то вiдразу вiдчує, що примиралася з Богом. Бог вже давно любить її, тепер i людина любить Бога. Яка радiсть! Вiдбулося примирення людини з Богом.

Для читання: Друге послання апостола Павла до коринтян, 5:17-21.

Запитання:

1. Що означає слово примирення?

2. Коли Бог бажає простити тобi твої грiхи?

3. Що треба для того, аби Бог простив нас?

4. Чи примирився ти з Богом?

Молитва:

Дорогий Отець Небесний! Як добре жити в мирi з Тобою. Ти завжди такий добрий до нас. Ти любиш нас. Допоможи й нам любити Тебе i славити Тебе в iм’я Iсуса Христа. Амiнь.

42. ПРО БОГОСЛУЖIННЯ

Чому так важливо постiйно ходити на богослужiння? Тому що Бог хоче, аби ми зустрiчалися з iншими християнами й розповiдали одне одному про те, що для нас зробив Господь, а також щоб ми разом молилися Йому. Якщо ми не ходимо на богослужiння, тоді нам набагато важче продовжувати любити Його. Бог створив нас такими, що ми маємо потребу в спiлкуваннi. Пам’ятай, якщо ти йдеш на богослужiння, це Бог посилає тебе туди для того, щоб ти мiг бiльше довiдатися про Його любов i розповiсти про неї iншим. Тому ти повинен уважно слухати, про що там йде мова, i поводитись так, аби не заважати iншим.

Також дуже важливо брати з собою на богослужiння своїх знайомих хлопчикiв і дiвчаток, якi нiчого не знають про Христа. Чи є в тебе такi друзi? Можливо, ти запросиш їх на богослужiння наступної недiлі? Там вони зможуть почути, як сильно любить їх Бог.

Звичайно, дiтям буває важко довго всидiти на одному мiсцi й слухати проповiдникiв, та ще коли тi незрозумiло проповiдують. Але сидiти мовчки й уважно слухати – це дуже важливо.

Якщо ти напередоднi недiльного дня подумаєш про те, що вранцi підеш на богослужiння, це допоможе тобi краще пiдготуватися до того, що буде на богослужiнні, і до розумiння проповiдi.

Для читання: Послання апостола Павла до євреїв, 10:24-25.

Запитання:

1. Чому потрiбно ходити на богослужiння?

2. Чимтиможешдопомогтиiншимдiтям, вiдвiдуючи богослужiння?

3. Чому корисно вже в суботу думати про недiльне богослужiння?

4. Чи треба йти на богослужiння, якщо ми не вмiємо сидiти тихо?

Молитва:

Наш Небесний Отець, ми дякуємо Тобi за те, що є багато iнших християн, з якими можна говорити про Тебе. Ми дякуємо Тобi за всiх проповiдникiв. Благослови їх i допоможи їм у пiдготовцi до наступної недiльної проповiдi. Допоможи й нам зрозумiти все те, про що йде мова. Амiнь.

43. КИМ ТИ ХОЧЕШ БУТИ, КОЛИ ВИРОСТЕШ?

Чи замислювався ти вже над цим? На свiтi стiльки професiй, що ти, мабуть, не вирiшив іще, яку краще обрати. Ти можеш бути лiкарем чи iнженером, механiком чи будiвельником. Але є Один, Який уже знає, ким ти станеш. Це Бог, i Вiн охоче скаже тобi, яку професiю краще обрати, коли прийде час. Тому не пiклуйся про це!

Але як Бог скаже тобi це? У Нього багато можливостей поговорити з тобою. Наприклад, це таланти, якими Вiн тебе надiлив. Серед хлопчикiв iнодi є природжені майстри, а є й такi, що не вмiють i цвяха забити, проте дуже гарно спiвають, тоді як у iнших взагалi вiдсутнiй слух. Якщо Бог створив тебе таким, що ти не можеш майструвати, то Вiн i не обере для тебе професiю, наприклад, конструктора. Чи, можливо, Вiн надiлив тебе таким талантом, що ти граєш на рiзних музичних iнструментах i можеш стати видатним музикантом. Або, можливо, Вiн дав тобi такi здiбностi, що ти можеш стати лiкарем чи письменником. Отже, Бог допоможе тобi обрати професiю за твоїми здiбностями. Добре подумки уявити собi рiзнi професiї й подумати про те, якi тобi подобаються найбільше. Коли ти пiдростеш, тебе зацiкавить якась певна професiя. Бог покаже тобi, чи правильну професiю ти обрав, якщо ти попросиш Його про це.

Деякі хлопчики й дiвчатка вже зараз знають, ким вони хочуть бути, коли виростуть; iншi ж приймають рiшення вже по закiнченнi навчання. Iнодi Бог, перше нiж вказати наш життєвий шлях, примушує нас чекати, поки ми досягнемо певного вiку. Коли прийде час, Вiн нам вiдкриє його, треба лише покладатися на Нього!

Для читання: Перше послання апостола Павла до коринтян, 12:12-31.

Запитання:

1. Як Бог допомагає нам зрозумiти, яку професiю обрати?

2. Чи припустить Бог, аби ми зробили щось неправильно, якщо ми просимо в Нього поради?

3. Чи завжди Бог вiдповiдає нам у дитинствi на це запитання?

Молитва:

Любий Iсусе, я знаю, що Ти приготував менi певне доручення, i я готовий виконати його на славу Твою. Будь ласка, покажи менi, коли я стану дорослим, моє мiсце в життi. Я вiрю, що Ти вкажеш менi мiй шлях у певний час. Амiнь.

44. ХТО МАЄ ПРАВО РОЗМОВЛЯТИ З БОГОМ?

Якби ти знаходився в столицi й у тебе раптом з’явилося бажання поговорити з головою держави, думаєш, ти змiг би здiйснити це? Звичайно, нi! Тобi потрiбно мати особливий дозвiл, тому що вiн надто зайнятий, аби розмовляти з усiма людьми, яким забажається його побачити. Бути на прийомi в голови держави – особливий привілей; не багатьох людей удостоюють такої честi.

Бог набагато вище за голову держави, i, якщо так подумати, нiхто не мав би права говорити з Ним. Але дивовижно! Бог завжди радий, якщо ми приходимо до Нього, Вiн запрошує нас у будь-який час.

Чи не правда, було б цiкаво вiдвiдати Того, Хто тебе створив; порозмовляти з Тим, Хто все знає? Певна рiч, ти був би дуже схвильований, якби отримав таке запрошення. Саме цей чинить Бог. Вiн, Творець усього живого, хоче й твоє життя взяти до Своїх рук i керувати ним. У Нього завжди є час, аби прийняти й вислухати тебе.

Ти можеш мати таку дивну зустрiч із Богом!

Якщо ти бажаєш цього, тоді заплющ очi, схили голову й подумай про те, як сильно Бог любить тебе! I поговори з Ним про все! Спочатку подякуй Боговi за Його милiсть до тебе, потiм – за Iсуса Христа, Який помер за твої грiхи. Подякуй за батькiв i друзiв, за те, що ти можеш ходити до школи.

Якщо в тебе є прохання до Нього, можеш спокiйно його висловити. Вiн тiльки радiє, якщо в тебе є до Нього прохання.

Чи почує Бог тебе? Так. Вiн знаходиться поруч iз тобою i все знає, про що ти говориш i про що думаєш. Тобi навiть не обов’язково вимовляти вголос свої думки: Господь знає, що вiдбувається в твоєму серці.

Бог любить, коли ти приходиш до Нього i говориш iз Ним. Адже ти Його дитя! Вiн твiй Друг i Отець! Отже, говори з Ним про всi свої проблеми та потреби, а також дякуй Йому за Його любов до тебе!

Для читання: Послання апостола Павла до євреїв, 4:16.

Запитання:

1. Чи можеш ти в будь-який час поговорити з головою держави?

2. Поясни, чому Бог вищий за будь-якого мiнiстра?

3. Як часто ми можемо приходити до Бога й говорити з Ним? Чому?

4. Назви кiлька речей, про якi тобi необхiдно поговорити з Богом.

Молитва:

Отець наш Небесний! Ми дякуємо Тобi за те, що будь-якої хвилини можемо звертатись до Тебе й говорити про нашi проблеми. Навчи нас молитися й допоможи нiколи не забувати про те, який Ти величний i милостивий. Дякуємо Тобi за все. Амiнь.

45. НЕПРАВДА

Чи не дивує тебе те, що Бог може й ненавидiти? Зазвичай ми вважаємо, що Бог – Бог любовi. Це правда. Але є щось, що Вiн ненавидить: наприклад, неправду! Тому краще, якщо ми вiдмовимось вiд неправди.

Богхоче, щоб Його діти були шляхетними й на їхнє слово можна було б покластися. Вiн хоче мати таких дiтей, якi виконують все, що обiцяють. Якщо, наприклад, вони обiцяють зберiгати таємницю, то так вони й чинять.

Але чи не потрапимо ми в скрутне становище, якщо будемо завжди говорити правду? Певна рiч! Якщо ти вчинив неправильно й зiзнаєшся в цьому, ти можеш бути покараний. Але краще бути справедливо покараним, аніж брехати. Якщо замiсть зiзнання ти обманюєш, виходить, ти двiчі чиниш неправильно, i Бог змушений покарати тебе за двi провини. Краще вже отримати покарання вiд батькiв!

Хлопчики й дiвчатка, якi завжди кажуть правду, виростуть людьми, гiдними довiри. Їм будуть довiряти вiдповiдальне служiння, тому що на них можна буде покластися.

Нам iнодi здається, що, сказавши неправду, ми швидше досягнемо мети. Але це зовсiм не так. Ми повиннi довiряти Боговi. Якщо ми будемо чесними, Вiн допоможе нам.

Для читання: Послання апостола Павла до ефесян, 4:25; Послання апостола Павла до колосян, 3:9; Євангелiє вiд Iвана, 8:44.

Запитання:

1. Хто радiє, коли дiти кажуть неправду?

2. Iнодi завдяки неправдi люди домогаються певних успiхiв, i про це нiхто навіть не здогадується. Чи означає це, що говорити неправду краще? Чи нi? Чому?

3. Чи вибачить нам Господь, якщо ми сказали неправду? Що нам треба зробити, якщо ми усвідомили, що сказали неправду?

Молитва:

Любий Господь, дякуємо Тобi, що Ти завжди вказуєш нам на нашi помилки. Пробач нам i допоможи нам завжди говорити правду, навiть якщо це iнодi й важко. Ми дякуємо Тобi за Твою доброту. Амiнь.

46. ХТО ТВОРЕЦЬ УСЬОГО ЖИВОГО?

Чи будував ти коли-небудь щось iз глини чи пiску?

Дуже цiкаво, коли виходять справжнi будинки або тварини, чи не так? А чи пробував ти коли-небудь вилiпити з глини живого собаку? Безумовно, в тебе нічого не вийде. Жодна людина неспроможна створити нiчого живого. Це може зробити тiльки Бог.

Як зародилося життя? Звiдки з’явився перший собака? Як утворилася земля? Бiблiя дуже просто говорить про це: все це створив Бог для нас. Ти й я, ми знаємо, що це міг зробити тiльки Бог.

Але є люди, якi говорять, що не Бог створив цей свiт i що Бога взагалi не iснує. Вони думають, що мiльйони рокiв тому маленька грудочка глини сама по собi почала розвиватися й жити. Безглуздо так думати! Цi люди не знають, як зародилося життя, i стверджують, що це був не Бог.

Бiблiя говорить нам, що пiсля того як Бог створив свiт, Вiн створив людину й надихнув її життям. Тiльки один Бог може дарувати життя.

Двоє друзів, Андрiй та Петро, гуляли берегом моря.

– Менi здається, ми нiколи не будемо знати точно, Бог створив свiт чи нi, – сказав Андрiй.

Раптом вони побачили на пiску слiд людини.

– Тут хтось уже був сьогоднi вранцi, – сказав Андрiй.

– Ти впевнений у цьому? – запитав Петро.

– Невже ти не бачиш? Адже тут залишилися чиїсь слiди, виходить, тут хтось був.

– Бачиш! – вигукнув Петро. – Таким чином, ми можемо з упевненістю сказати, що земля створена Богом, тому що дерева й квiти, сонце й дощ – це Його слiди, вони вказують нам, що Вiн – Творець.

Для читання: Буття, 1:1-23.

Запитання:

1. Чи змогла хоч одна людина створити щось живе?

2. Яким чином з’явилися зiрки на небi?

3. Чому деякi люди не визнають, що їх створив Бог?

Молитва:

Отець наш Небесний, ми дякуємо Тобi за те, що Ти створив увесь свiт i дав нам життя. Ми дякуємо Тобi за те, що Ти нас одного разу покличеш до Себе, де ми довiчно будемо з Тобою. Ми дякуємо Тобi за Iсуса.